Справа № 640/14294/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року м. Київ №640/14294/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані»
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві Державної податкової служби України
провизнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Державної податкової служби України, у якому просило суд:

- визнати протиправним, скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 №1522483/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №51 від 31.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522484/410232020 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №59 від 31.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522486/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №54 від 31.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522485/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №56 від 31.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522477/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №54 від 28.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522474/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №67 від 28.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522476/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №55 від 28.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522475/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 56 від 28.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ним складено податкові накладні, які за допомогою електронного документообігу направлено до податкового органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. В подальшому, позивач отримав квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних. На виконання вказаних квитанцій контролюючого органу товариство надіслало повідомлення, а також всі первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Разом із тим, рішеннями №1522483/41023202, №1522484/410232020, №1522486/41023202, №1522485/41023202, №1522477/41023202, №1522474/41023202, №1522476/41023202, та №1522475/41023202 від 13 квітня 2020 року, позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись із такими рішеннями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник Головного управління Державної податкової служби у м. Києві надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано достатніх документів для визнання операцій по зупинених податкових накладних реальними.

Державна податкова служба України не скористалась своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якій заперечив проти висновків податкового органу, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» є суб`єктом господарювання, який створений та діє відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме: зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 12 грудня 2016 року, номер запису: 1 063788, перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні Державної податкової служби у м. Києві.

Датою реєстрації позивача як платника податку на додану вартість є 01 січня 2017 року, ІПН відповідно до реєстру платників ПДВ - 93.

Основним видом економічної діяльності за КВЕД Позивача є код КВЕД 52.24 Транспортне оброблення вантажів.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будмонтажсервіс 1» укладений договір №14/08 від 14 серпня 2017 року. Предметом даного договору є перевезення вантажів, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» зобов`язується перевозити власними силами та засобами та/або шляхом використання орендованого майна за замовленням Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмонтажсервіс 1» товарно-матеріальні цінності, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмонтажсервіс 1» зобов`язується оплатити надані послуги з перевезення згідно з умовами договору.

Відповідно до Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» надало послуги з перевезення замовнику, що підтверджують Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), на що і були виписані податкові накладні, а саме:

акт здачі-прийняття робіт №290 від 31.05.2019р. про що виписана податкова накладна №51 від 31.05.2019р.;

акт здачі-прийняття робіт №286 від 31.05.2019р. про що виписана податкова накладна №54 від 31.05.2019р.;

акт здачі-прийняття робіт №288 від 31.05.2019р. про що виписана податкова накладна №56 від 31.05.2019р.;

акт здачі-прийняття робіт №302 від 31.05.2019р. про що виписана податкова накладна №59 від 31.05.2019р.;

акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №378 від 28.06.19р. про що виписана податкова накладна №54 від 28.06.2019р.;

акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №379 від 28.06.2019р. про що виписана податкова накладна №55 від 28.06.2019р.;

акт здачі-прийняття робіт №381 від 28.06.2019р. про що виписана податкова накладна №56 від 28.06.2019р.;

акт здачі-прийняття робіт №388 від 28.06.2019р. про що виписана податкова накладна №67 від 28.06.2019р.

Оплата за даними операціями, на момент подачі позовної заяви триває у відповідності до умов Договору № 14/08 від 14 серпня 2017 року.

Для здійснення перевезення вантажів Товариство з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» орендує у Товариства з обмеженою відповідальністю «Студентські Мережі» транспортні засоби на підставі договору № 21/08-17 від 21 серпня 2017 року та Актів І здачі-прийняття робіт № 86 від 3 1.05.2019 року, № 112 від 30.06.2019 року.

Для здійснення перевезення вантажів шляхом використання орендованих транспортних засобів Товариство з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» купувало дизельне паливо у Товариства з обмеженою відповідальністю «Технологічна Паливна Компанія» згідно договору поставки № 1319 від 29 серпня 2017 року, видаткової накладної № 1188 10.05.2019 р. та відповідної товарно-транспортної накладної, видаткової накладної № 1602 від 10.06.201 та відповідної товарно-транспортної накладної.

На виконання вимог статей 187, 201 ПК України Товариством з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» направлена на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні №51 від 31 травня 2019 року, №59 від 31 травня 2019 року, №54 від 31 травня 2019 року, №56 від 31 травня 2019 року, №54 від 28 червня 2019 року, №67 від 28 червня 2019 року, №55 від 28 червня 2019 року, №56 від 28 червня 2019 року.

Проте, згідно з отриманими квитанціями реєстрація вищевказаних податкових накладних зупинена із зазначенням: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 49.41 перевищу величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Пропонуємо надати пояснення та/аб документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.».

Згідно повідомлень про направлення документів довільної форми, позивачем сформовано та направлено відповідачу пояснення з відповідними підтверджуючими первинними документами (копії договорів, копії рахунків-фактури, копії видаткових накладних, довіреностей, банківських виписок), але комісією Головного управління Державної податкової служби у м. Києві прийняті рішення №1522483/41023202, №1522484/410232020, №1522486/41023202, №1522485/41023202, №1522477/41023202, №1522474/41023202, №1522476/41023202, та №1522475/41023202 від 13 квітня 2020 року про відмову в реєстрації податкових накладних, в яких зазначено, що позивачем не надано копій документів: договорів, зокрема зовнішньо економічних контрактів, з додатками до них, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, розрахункових документів та/або банківських виписок.

Вважаючи наведені рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Так, згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом Реєстр) відбувається в автоматизованому режимі за правилами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затверджено постановою КМУ від 29.12.2010 №1246 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №1246), а також Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затверджено постановою КМУ від 16.10.2014 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №569).

Зокрема, пункт 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).

Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1165, у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до вимог пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Так, судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних №51 від 31 травня 2019 року, №59 від 31 травня 2019 року, №54 від 31 травня 2019 року, №56 від 31 травня 2019 року, №54 від 28 червня 2019 року, №67 від 28 червня 2019 року, №55 від 28 червня 2019 року, №56 від 28 червня 2019 року, слугувало те, що вони відповідають вимогам пп. 2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку».

В той же час, суд наголошує на тому, що податкові накладні зупинені в момент дії порядку №117, а рішення про відмову у реєстрації податкових накладних приймались вже на момент дії нового порядку №1165.

Тобто, до спірні правовідносини регулюються саме порядком №1165.

В той же час, контролюючий орган в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, як на момент дії Порядку №117 так і на момент дії Порядку №1165, повинен здійснювати не лише загальне посилання на необхідність надати пояснення та копії документів, а чітко визначити вичерпний перелік конкретних документів, які платник податків повинен надати контролюючому органу, оскільки можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем у відзив на позовну заяву, в якості підстав зупинення податкових накладних зазначено пп.1.6 п.1«Критеріїв ризиковості платника податку», а тому доводи відповідача в цій частині судом не приймаються, оскільки податкові накладні, зупинення яких є предметом оскарження у даній справі, зупиненні на підставі пп. 2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку», про зазначено вище.

Так, у додатку № 1 до Порядку № 1165 визначено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема пункт 8 «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».

В порушенні норм 10-11 Порядку № 1165, в квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість.

Критерій пункту 8 у додатку 1 до Порядку № 1165 свідчить про те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

У частині зазначення критерію ризиковості відповідач зіслався лише на номер пункту та чітко не конкретизував, про який саме ризик платника податку йдеться.

Вказані недоліки квитанції, окрім того, що характеризують рішення як необґрунтовані, ще й фактично ставлять платника податку у стан невизначеності у питанні документального спростування, існуючих на думку відповідача, ризиків.

Відтак, допущені державним органом помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, як і не можуть покладати на таких осіб тягар відповідальності.

Попри це, позивач намагався виконати вимоги щодо подання документів.

В той же час, механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №520).

Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Разом із тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

В даному ж випадку, судом встановлено, що позивачем подано до контролюючого органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинена а також надано пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійсненої господарських операцій з контрагентами.

Разом із тим, рішеннями №1522483/41023202, №1522484/410232020, №1522486/41023202, №1522485/41023202, №1522477/41023202, №1522474/41023202, №1522476/41023202, та №1522475/41023202 від 13 квітня 2020 року позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, як свідчить зміст оскаржуваних рішень, підставою для його прийняття слугувало те, що платником податку до контролюючого органу не надано копій наступних документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, у тому числі рахунків - фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Із наведеного слідує, що контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних та не зазначено конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття.

Згідно з правовими висновками постанови Верховного Суду від 02.07.2019 по справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19) загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

У пункті 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18) міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Суд вважає, що оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають вимогам умотивованості, адже містять лише загальне твердження про ненадання платником первинних документів, хоча у дійсності копії таких документів передані платником до контролюючого органу і реальність відомостей цих документів, а також правильність їх складання не була поставлена контролюючим органом під сумнів та більше того - не була спростована.

Слід також враховувати, що контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, не зазначено яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

В даному випадку, під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішень №1522483/41023202, №1522484/410232020, №1522486/41023202, №1522485/41023202, №1522477/41023202, №1522474/41023202, №1522476/41023202, та №1522475/41023202 від 13 квітня 2020 року.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентами, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд приходить до висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних №51 від 31 травня 2019 року, №59 від 31 травня 2019 року, №54 від 31 травня 2019 року, №56 від 31 травня 2019 року, №54 від 28 червня 2019 року, №67 від 28 червня 2019 року, №55 від 28 червня 2019 року, №56 від 28 червня 2019 року.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправними та скасування рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі податкових накладних №1522483/41023202, №1522484/410232020, №1522486/41023202, №1522485/41023202, №1522477/41023202, №1522474/41023202, №1522476/41023202, та №1522475/41023202 від 13 квітня 2020 року про відмову у реєстрації податкових накладних №51 від 31 травня 2019 року, №59 від 31 травня 2019 року, №54 від 31 травня 2019 року, №56 від 31 травня 2019 року, №54 від 28 червня 2019 року, №67 від 28 червня 2019 року, №55 від 28 червня 2019 року, №56 від 28 червня 2019 року у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Що ж до позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача №51 від 31 травня 2019 року, №59 від 31 травня 2019 року, №54 від 31 травня 2019 року, №56 від 31 травня 2019 року, №54 від 28 червня 2019 року, №67 від 28 червня 2019 року, №55 від 28 червня 2019 року, №56 від 28 червня 2019 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України, реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

В той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

Згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

В даному ж випадку, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних №51 від 31 травня 2019 року, №59 від 31 травня 2019 року, №54 від 31 травня 2019 року, №56 від 31 травня 2019 року, №54 від 28 червня 2019 року, №67 від 28 червня 2019 року, №55 від 28 червня 2019 року, №56 від 28 червня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Відповідно частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача - Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні позивача №51 від 31 травня 2019 року, №59 від 31 травня 2019 року, №54 від 31 травня 2019 року, №56 від 31 травня 2019 року, №54 від 28 червня 2019 року, №67 від 28 червня 2019 року, №55 від 28 червня 2019 року, №56 від 28 червня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім цього, представником позивача подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., при вирішенні даної заяви суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною третьою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано: - копію договору про надання юридичних послуг від 04 травня 2020 року, - копію акту прийому-передачі наданих послуг №2 від 29 травня 2020 року, - копію звіту, як додаток №1 до акта прийому-передачі наданих послуг №2 від 29 травня 2020 року, - копію розрахунку вартості правової допомоги, як додаток №2 до акту прийому-передачі наданих послуг №2 від 29 травня 2020 року, - копію ордеру серії КС №460398 від 19 червня 2020 року, - копію платіжного доручення від 01 червня 2020 року №1007 на суму 6000,00 грн., копію свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №5310 від 28 вересня 2012 року, копію виписки по банківському рахунку.

З наведеного вище слідує, що витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 №1522483/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №51 від 31.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522484/410232020 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №59 від 31.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522486/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №54 від 31.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522485/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №56 від 31.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522477/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №54 від 28.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522474/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №67 від 28.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522476/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №55 від 28.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.04.2020 № 1522475/41023202 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну № 56 від 28.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» (04080, м. Київ, вулиця Терьохіна, будинок 8А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 8408,00 грн.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Люксон Компані» (04080, м. Київ, вулиця Терьохіна, будинок 8А, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 8408,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко