Справа № 177/1402/20
Суддя: Березюк М. В.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/1402/20
Провадження № 2-а/177/24/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Березюк М.В.

за участі секретаря судового засідання - Проліз Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до капітана Кропивницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Ковальова Олексія Анатолійовича, Головне управління національної поліції у Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області звернувся представник позивача Щербань В.С., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 із позовною заявою до поліцейського - капітана Кропивницького РВП Головного управління національної поліції в Кіровоградській області - Ковальова О.А., в якій просив суд поновити позивачу строк на оскарження постанови серії БАА № 197297 від 23.09.2020, скасувати постанову серії БАА № 197297 від 23.09.2020, винесену інспектором Головного управління патрульної поліції в Кіровоградській області Ковальовим Олексієм Анатолійовичем та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що 23.09.2020 ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі Toyota Auris р.н. НОМЕР_1 до м. Кропивницький зі сторони м. Сміла по трасі Н-14. На в`їзді до м. Кропивницький ОСОБА_1 був зупинений інспектором поліції та відносно нього було складено постанову про адміністративне правопорушення, вмотивовану тим, що він нібито проїхав на червоне світло світлофору , чим скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Як зазначає представник позивача в позовній заяві, ОСОБА_1 під час руху по трасі Н-14 проїхав саме на зелене світло світлофору і в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, на що позивач вказував інспектору при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, але працівник поліції відхилив всі доводи позивача, зазначивши про те, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення зафіксовано на відео-реєстратор. На прохання позивача надати докази порушення та розглянути їх останньому було відмовлено. Представник позивача вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення є незаконним та необґрунтованим, просить скасувати постанову інспектора поліції, а провадження у справі закрити.

Позивач, представник позивача, будучі повідомленими про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву в якій просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та судове засідання проводити без його участі (а.с. 21). Просив вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідач - капітан Кропивницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Ковальов О.А. правом на участь у судовому засіданні не скористався, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відповідно до ст. 268 КАС України (а.с. 16, 29). Причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву та докази не надав. Заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин від відповідача до суду не надходило.

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області, участь представника у розгляді справи не забезпечив, засобами електронного зв`язку надав до суду відзив на адміністративний позов в якому зазначив про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню та просив відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву зазначив про те, що 23.09.2020 при здійсненні патрулювання екіпажем було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме те, що позивач, керуючи автомобілем марки Toyota Auris р.н. НОМЕР_1 проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. На підтвердження правомірності дій поліцейського інспектора щодо наявності підстав для складання постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП представник відповідача посилається на п.16.11 ПДР України відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Також, як на доказ правомірності дій поліцейського інспектора представник відповідача посилається на Наказ МВС України від 07.11.2015 № 1395 розділ ІІІ пункт 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (Інструкція) та зазначає, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Зазначає, що в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення ПДР України ОСОБА_1 , постанова складена у відповідності до вимог Інструкції та підстави для її скасування відсутні. Доказів в підтвердження обставин вказаних у відзиву відповідачем не подано. Відповідач вважав, що саме позивач має надати докази неправомірності прийнятої інспектором постанови.

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 206 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою поліцейського капітана Кропивницького РВП Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Ковальова О.А., серії БАА №197297 від 23.09.2020, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень (а.с.4).

Відповідно до зазначеної постанови, 23.09.2020 о 05:30 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Toyota Auris р.н. НОМЕР_1 на а/д М-17 «Стрій-Знамянка» 714 км на регульованому перехресті з а/д Н-14 «Олександрівка-Миколаїв» 46 км здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.п.8.7.3 ґ ПДР України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 цього Закону).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно п. 8.7.3 ґ ПДР України сигнали світлофору мають такі значення, зокрема - жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього ж Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові відповідачем зазначено, що позивачем порушено вимоги п 8.7.3 ґ ПДР України, натомість постанова не містить доказів, які б підтвердили зазначені обставини, пояснення свідків, відеозапису порушення, тощо.

Відеозапис з відео-реєстратора чи то нагрудної камери поліцейського відповідачі для огляду у судове засідання не надали, крім того, не надано будь-які інші документи, які б фіксували вчинене правопорушення.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не є належним доказом, що підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, представник відповідача Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, у відзиві на позов, зазначаючи на відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП посилається на п. 16.11 ПДР України, порушення якого не інкримінується ОСОБА_1 .

Положеннями ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За ч. 2 ст. 62 Конституції України, правопорушник не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово роз`яснював, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення. (п. 21 рішення)

Судом також враховується правова позиція, викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016), що суд не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, відповідачами, на яких, згідно з ст. 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності прийнятого рішення, не доведено факту допущення позивачем порушення п.8.7.3 ґ ПДР України, відтак, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.13).

Тому з урахуванням зазначених правових норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень, а саме з Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст. ст. 9, 211, 242-246, 286 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до капітана Кропивницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Ковальова Олексія Анатолійовича, Головне управління національної поліції у Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову поліцейського - капітана Кропивницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Ковальова Олексія Анатолійовича серії БАА №197297 від 23.09.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122КУпАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 гривень - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), судовий збір у сумі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до пп. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк