Справа № 420/6296/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6296/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул..Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Відповідача у вигляді неповідомлення Позивача про проведення перевірки, ненадання документів які є підставою для проведення перевірки, не залучення Позивача при проведенні перевірки, не надання акту за результатами перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 15.03.2019 р., внаслідок якої виписані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога від 05 липня 2019 року №165962-51 на суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що оплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 311 750,66 грн, суми штрафної санкції 78 107,67 грн., пені 60445,46 грн. та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 25 979,22 грн., штрафна санкція 6 494,81 грн., пеня 5 037,12 грн.;

скасувати податкові повідомлення-рішення виписані на підставі акту перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 15.03.2019 р., внаслідок яких була виписана податкова вимога від 05 липня 2019 року №165962-51 на суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що оплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 311 750,66 грн, суми штрафної санкції 78 107,67 грн., пені 60445,46 грн. та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 25 979,22 грн., штрафна санкція 6 494,81 грн., пеня 5 037,12 грн.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що 25 квітня 2020 року поштовим відправленням позивач отримала податкову вимогу від 05 липня 2019 року №165962-51 ГУ ДФС в Одеській області на загальну суму грошового зобов`язання 487 814,88 грн., яка складається з:

податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються особами за результатами річного декларування за основним платежем 311 750,66 грн., суми штрафної санкції 78107,61 грн., пені 60445,46 грн.;

військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 25979,22 грн., суми штрафної санкції - 6494,81 грн., пені 5037,12 грн.

Позивач вказує, що вказана заборгованість утворилася на підставі податкових повідомлень рішень та акту перевірки з питань дотримання вимог, податкового, валютного та іншого законодавства від 15.03.2019 р. №428-15-32-13-05/ НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що відповідачем прийнято зазначений акт та податкові повідомлення рішення на підставі акту протиправно, оскільки відсутні відомості належного повідомлення про проведення перевірки, відсутності надіслання документів, на підставі яких вирішується питання щодо допуску до такої перевірки, відсутність позивача під час проведення перевірки відносно нього, відсутність факту надіслання ( вручення) результатів перевірки в вигляді акту перевірки, відсутність факту надіслання (вручення) податкових повідомлень-рішень свідчить про незаконні дії відповідача тому позивач звернувся до суду та просить суд визнати такі дії відповідача протиправними та скасувати рішення контролюючого органу.

Ухвалою суду від 20.07.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду 19.08.2020 року адміністративну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання по вказаній справі на « 15» вересня 2020 року о « 11» годині « 00» хвилин за участю сторін. Роз`яснено, що розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.09.2020р. Закрито підготовче провадження у справі. Призначено адміністративну справу до судового розгляду о « 11» годині « 00» хвилин за участю сторін.

До суду 12.08.2020 року (вхід. №31661/20) від відповідача надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що відповідно до фактичних обставин справи, на підставі пп.20.1.4 п.20.1. ст.20, пп.78.1.2 п.78.1.ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755- VI зі змінами та доповненнями (далі - Кодекс), відповідно до наказу від 03.01.2019 №9, виданого Головним управлінням ДФС в Одеській області, головним державним ревізор- інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Холодовою Наталією Володимирівною, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку до бюджету платником податків фізичною особою ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 , за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 рік. Відповідач вказує, що копію наказу про проведення документальної невиїзної перевірки від 03.01.2019 року №9, а також письмове повідомлення про дату початку перевірки від 03.01.2019 року №3/13-05 було надіслано позивачу листом з повідомленням про вручення, згідно вимог п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України. За результатами перевірки складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.03.2019 року №428/15-32-13-05/ НОМЕР_1 . На підставі зазначеного акту були винесені оскаржувані податкові повідомлення- рішення від 11.05.2019 року №, №, №. В подальшому відповідачем при реалізації своїх владних повноважень виписано податкову вимога від 05 липня 2019 року №165962-51 на суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що оплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 311 750,66 грн, суми штрафної санкції 78 107,67 грн., пені 60445,46 гри. та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 25 979,22 грн., штрафна санкція 6 494,81 грн., пеня 5 037,12 грн. Відповідач вказує, що діяв в рамках чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу від 03.01.2019р. №9, виданого Головним управлінням ДФС в Одеській області, головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Холодовою Наталією Володимирівною, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку до бюджету платником податків фізичною особою ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 , за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 рік.

За результатами перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.03.2019 року №428/15-32-13-05/ НОМЕР_1 , яким встановлено:

I) Фізична особа ОСОБА_1 не надала до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і отримані доходи за 2017 рік.

Про необхідність подання декларації ОСОБА_1 була повідомлена листом ГУ ДФС в Одеській області №915/0/15-32-13-09-05 від 31.08.2018року, та №9011/0/15-32-13-05-09 від 24.10.2018 року.

Декларація , станом на початок перевірки, не надана.

Відповідно до п. 179.1 ст.179 Податкового Кодексу України, платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 179.7 ст.179 Кодексу, фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації;

Відповідно до п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Кодексу, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

Таким чином, обов`язок щодо відображення даних у податкових деклараціях не було виконано, податкове зобов`язання не було визначено та не сплачено до бюджету.

II) Платник податків - фізична особа ОСОБА_1 у 3-му кварталі 2017 року отримала дохід у розмірі 1 732 748,10 грн., як додаткове благо (ознака 126) у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до наявної податкової інформації платник податків - фізична особа ОСОБА_1 у 2017 році отримала дохід, згідно п.164.1 ст.164 Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 року №2755-VI, який підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи.

ГУ ДФС в Одеській області повідомленням від 03.01.2019 року №3/13-05 сповістило про початок позапланової невиїзної перевірки з 22.02.2019 року та необхідності забезпечення надання всіх необхідних документів, що підтверджують отримані доходи у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитним договором.

Пояснення з документами на адресу ГУ ДФС в Одеській області, станом на початок перевірки, не надходили.

Згідно відомостей бази даних ЦБ ДРФО ОСОБА_1 отримала у 2017 році доходи за ознакою доходу « 126», нараховані та виплачені ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

ГУ ДФС в Одеській області, для підтвердження отриманих відомостей, надало запити ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» вих.№9353/10/15-32-13-09-06 від 21.06.2018 року, на що отримано відповідь - №23/07-18/3 від 23.07.2018р. (вх.9447/10/15-32 від 01.08.2018року) з додатком (копією Повідомлення про анулювання боргу №U-8791-734601 від 12.09.2017р). ТОВ «Кей-Колект» повідомило, що є факторинговою компанією, що зареєстрована як фінансова установа Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №732 від 08.12.2011р. (реєстраційний номер 13102668), що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК №300 від 08.12.2011р. виключним видом діяльності Товариства є надання фінансових послуг факторингу. За договорами факторингу, укладеними між АТ «УкрСиббанк» в якості клієнта та ТОВ «Кей-Колект» у якості фактора, останньому були від ступлені права вимоги по кредитним договорам. Так як кредитна заборгованість була забезпечена заставним майном, Товариство отримало права за іпотечними договорами на підставі договорів факторингу та договорів про відступлення прав за іпотечними договорами, укладеними з Акціонерним товариством «УкрСиббанк». Отже, у відповідності до вимог п.1 ч.І ст.512, ст..514 та ст..1084 ЦК України ТОВ «Кей-Колект» набуло права вимоги на всі суми, одержані від боржника на виконання грошової вимоги, у зв`язку з чим їм були передані документи в тому числі кредитна справа, та персональні дані. Згідно з отриманою відповіддю ТОВ «Кей-Колект» в якості нового кредитора, самостійно було прийнято рішення про анулювання (прощення) частини кредитної заборгованості, та повідомлено боржника (фізичну особу) ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) листом від 12.09.2017р. №U-8791-734601 щодо прощення частини боргу в сумі 99732,37 доларів США, що по курсу НБУ складає 2 593 359,07 грн. Дана сума була відображена в звітному розрахунку Ф.1-ДФ за 3 квартал 2017р.

З метою виконання вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст164 Податкового Кодексу України ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», як кредитор, повідомило вищевказаного платника податку-боржника під підпис особисто, що анульована сума заборгованості є доходом, отриманим як додаткове благо, та попередило про необхідність самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.

ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» включило суму анульованого (прощеного) боргу ОСОБА_1 до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за підсумками звітного періоду - 3 кварталу 2017р. у якому таки борг було анульовано з урахуванням заборгованості по процентам, а саме - 2 593 359,07 грн.

Згідно Повідомлення про анулювання боргу №U-8791-734601 від 12.09.2017р., яке підписано власноруч ОСОБА_1 12.09.2017р., ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» нагадало, що на підставі Кредитного договору №0 від 03.07.2007 року станом на 12.09.2017 року за ОСОБА_2 обліковується кредитна заборгованість у сумі 99732,37 долари США, що за курсом НБУ станом на 08.09.2017 року складає 2 593 359,07 грн., з яких:

- заборгованість по основній сумі кредиту - 66 636,00 доларів США, що за курсом долара станом на 08.09.2017 року складає 1 732 748,10 грн.;

- заборгованість по процентам - 33 096,37 доларів США, що за курсом долара станом на 08.09.2017 року складає 860 610,97грн.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Кодексу, згідно із пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, де визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків (за 2017 рік) однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України визначено, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачується (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Відповідно до п. 167.1 ст.167 Кодексу, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Враховуючи вимоги пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ загальний річний оподатковуваний дохід платника податку становить 1 732 748,10 грн. - 800,00 грн. (3200,00 грн.*25%) - 1 731 948,10 грн.

На підставі вищенаведеного, за наслідками перевірки платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримала дохід за 2017 рік у розмірі 1 731 948,10 грн., як додаткове благо (ознака 126), у вигляді анулювання (прощення) заборгованості по основній сумі кредиту.

III) Платник податків - фізична особа ОСОБА_1 за 2017 рік отримала дохід у вигляді додаткового блага (анулювання прощення) заборгованості за кредитом у сумі 1 732 748,10-800,0грн.=1 731 948,10 грн.

З 1 січня 2015 року набрали чинності зміни внесені Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» до Податкового кодексу України в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 16 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 ПКУ. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 ПКУ. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16 1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 ПКУ.

Таким чином, платники податків - фізичні особи, які отримували доходи у вигляді додаткового блага, за результатами звітного податкового року відповідно пп.1.2 п. 16і підрозділу 10, ст.163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 171.2 (б) ст. 171, п. 16і підрозділу 10 розділу XX Кодексу самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотки чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період.

Отже, в порушення вимог п.п.162.1.1 п. 162.1 ст.162, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 179.1 ст.179, п.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового Кодексу України, в наслідок чого встановлено неподання декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік по строку 01 травня 2018 року - винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.05.2019 року № на загальну суму штрафу 170 грн.

В порушення вимог п.п.162.1.1 п. 162.1 ст.162, п.п.164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 171.2 (б) ст.171, п. 179.1 ст.179, п. 179.7 ст.179 Податкового Кодексу України, в наслідок чого встановлено несплату до бюджету податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування по строку 01 серпня 2018 року у сумі 311 750,66 грн. - винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.05.2019 року № на загальну суму штрафу 389 688,27 грн. (311 750,66 грн. основного зобов`язання та 77 937,61 грн. штрафних санкцій (311 750,66 * 25%).

В порушення вимог п.п.162.1 ст.162 1.5 164.1.3 п.164.1 ст.164, п.171.2 (б) ст.171, п. 179.7 ст.179, п. 16 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-УІ, із змінами і доповненнями, в наслідок чого встановлено несплату до бюджету податкового зобов`язання з військового збору по строку 01 серпня 2018 року у сумі 25 979,22 грн. - винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 11.05.2019 року № на загальну суму штрафу 32 474,03 грн. (25 979,22 грн. основного зобов`язання та 6 494,81 грн. штрафних санкцій (25 979,22 * 25%).

На підставі зазначеного акту були винесені оскаржувані податкові повідомлення- рішення ГУ ДФС в Одеській області від 11.05.2019 року №, №, №.

Відповідачем при реалізації своїх владних повноважень виписано податкову вимога від 05 липня 2019 року №165962-51 на суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що оплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 311 750,66 грн, суми штрафної санкції 78 107,67 грн., пені 60445,46 гри. та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 25 979,22 грн., штрафна санкція 6 494,81 грн., пеня 5 037,12 грн.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі Податковий кодекс).

Згідно п.п.20.1.4 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п.61.1 статті 61 Податкового кодексу податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, підпунктом 62.1.3 п.62.1 статті 62 Податкового кодексу визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

У пункті 75.1 ст.75 Податкового кодексу вказано, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З наведених норм вбачається, що обов`язковою передумовою здійснення документальної позапланової перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

При цьому, відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

За правилами п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу винятково на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному ст.42 ПК України, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. При цьому, ПК України регламентує, що лише чітке виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

У п.42.2 ст. 42 ПК України стверджується, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За змістом абзацу шостого п.42.4 ст.42 ПК України в разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної позначки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на адресу позивача направлялися повідомлення, наказ, акт та податкове повідомлення-рішення. Проте вказані документи повернуто контролюючому органу за закінченням строку зберігання.

Відповідно до наведеного позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача у вигляді неповідомлення позивача про проведення перевірки, ненадання документів які є підставою для проведення перевірки, не залучення Позивача при проведенні перевірки, не надання акту за результатами перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 15.03.2019 р., внаслідок якої виписані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога від 05 липня 2019 року №165962-51 на суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що оплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 311 750,66 грн, суми штрафної санкції 78 107,67 грн., пені 60445,46 грн. та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 25 979,22 грн., штрафна санкція 6 494,81 грн., пеня 5 037,12 грн. задоволенню не підлягають.

Проте суд зазначає, що відповідно до наказу Головного управлінням ДФС в Одеській області №9 від 03.01.2019р. встановлено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податку ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п НОМЕР_1 , з питань декларування доходу, отриманого платником податку у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 рік з 22 лютого 2019р. тривалістю 10 робочих днів.

Тобто датою початку визначено 22 лютого 2019р.

За результатами перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.03.2019 року №428/15-32-13-05/ НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що з 22 лютого 2019р. по 15 березня 2019р. сплинуло 15 робочих днів.

Відповідно до п. 82.1. ст. 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

В матеріалах справи відсутні накази про продовження проведення перевірки, таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем строків проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, що встановлені в наказі Головного управлінням ДФС в Одеській області №9 від 03.01.2019р.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме - спочатку провести податкову перевірку.

Отже, нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Враховуючи порушення порядку проведення перевірки (відсутність податкової перевірки як юридичного факту), суд дійшов висновку, що наслідки такої перевірки у вигляді оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу не можуть бути визнані правомірними, у зв`язку із чим останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень щодо визначення позивачу додаткових податкових зобов`язань із податку на доходи фізичних осіб, військового збору, а також застосування штрафу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, під час розгляду справи відповідач не довів належними і допустимими доказами правомірність бездіяльності.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, відповідають чинному законодавству, отже підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст.242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись статтями 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул..Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про визнання дій протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення задовольнити частково.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 11.05.2020р. - визнати протиправним та скасувати.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 11.05.2020р. - визнати протиправним та скасувати.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №від 11.05.2020р. - визнати протиправним та скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293,295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Єфіменко

.