Справа № 160/11247/20
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
16 вересня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що ПФУ безпідставно та необґрунтовано відмовлено позивачу у призначенні пільговій пенсії, оскільки останній брав участь у бойових діях в зоні АТО з 30.03.2015 р. по 05.05.2015 р., з 16.05.2015 р. по 06.07.2015 р., з 17.07.2015 р. по 11.09.2015 р. До заяви про призначення пенсії позивачем були надані довідки, однак, періоди з 30.03.2015 р. по 05.05.2015 р., з 16.05.2015 р. по 06.07.2015 р., з 17.07.2015 р. по 11.09.2015 р., коли позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, що складає 4 місяці 19 днів, зарахований йому до стажу роботи, згідно статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у одинарному, а не у потрійному розмірі, додатково повинно бути зараховано ще 9 місяців 8 днів (4 місяці 19 днів х 2). На час звернення до відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з урахуванням періодів, коли позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, його пільговий стаж складає більше 25 років. На думку позивача період участі служби в АТО, зарахований останньому до стажу роботи згідно ст. 114 Закону, тільки в одинарному розмірі, що не відповідає вимогам діючого законодавства України.
16.10.2020 року від ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечує. В мотивування означеного відповідач посилається на те, що відповідно до довідки №4/406 від 25.06.2020 року, виданої Павлоградським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 проходив військову службу при частковій мобілізації з 06.09.2014 по 12.09.2015. Відповідно до п.19 ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 16.10.2015 року. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, особам, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, командирами (начальниками) військових частин (органу, підрозділу) чи іншого керівника установи, закладу, надаються довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення. Згідно довідки №1999 від 11.09.2015 року, виданої військовою частиною НОМЕР_3 позивач в період з 30.03.2015 року по 05.05.2015 року, з 16.05.2015 року по 06.07.2015 року, з 17.07.2015 року по 11.09.2015 року безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичній операції. Згідно статті 57 Закону України Про пенсійне забезпечення військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям. Отже, час проходження військової служби при частковій мобілізації з 06.09.2014 року по 12.09.2015 року, в тому числі період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 30.03.2015 року по 05.05.2015 року, з 16.05.2015 року по 06.07.2015 року, з 17.07.2015 року по 11.09.2015 року зараховано позивачу до загального та пільгового стажу роботи згідно статті 114 Закону №1058 в одинарному розмірі. Відповідно до витягу з програми ІКІС ПФУ ППВП загальний стаж роботи Позивача станом на 16.08.2020 з урахуванням додаткових років за списком №1 складає 43 роки 02 місяця, пільговий стаж за Списком №1 згідно ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 19 років 04 місяця 01 день, з урахуванням кратності (робота на посадах провідних професій) - 23 роки 04 місяця 06 днів, що недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах (менше 25 років). Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області діє в межах повноважень, згідно діючого законодавства.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2020 року зазначена вище справа розподілена та 17.09.2020 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.08.2020 року звернувся до відділу з питань перерахунків пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про проведення перерахунку, призначеної йому пенсії за віком на пільгових умовах, згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням до пільгового стажу роботи, період служби в АТО в трьохкратному розмірі, надавши при цьому наступні документи, а саме:
- трудову книжку;
- розпорядження ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» на ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» №1201-к від 09.09.2014р «Про часткову мобілізацію»;
- повідомлення військового комісара №3/1734 від 09.09.2014р.;
- довідку командира в/ч НОМЕР_3 №1999 від 11.09.2015р.;
- довідку військового комісара №4/1359 від 14.09.2015р.;
- довідку командира в/ч НОМЕР_3 №395 від 07.07.2020р про проходження військової служби та нараховані суми грошового забезпечення;
- довідку військового комісара №4/406 від 25.06.2020р.;
- військовий квиток;
- посвідчення учасника бойових дій.
В означеному листі ПФУ зазначило, що згідно трудової книжки та наданої пільгової довідки № 340 від 10.06.2020 р. позивач працював у ВСП «Шахта «Дніпровська» з 24.01.2000 року по 30.01.2000 року - учнем гірника поземного з повним робочим днем в шахті, з 31.01.2000 року по 23.02.2000 року - курси з відривом від виробництва за професією «гірник підземний», з 24.02.2000 року по 24.02.2000 року- учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті (повернутий на колишнє місце роботи), з 25.02.2000 року по 20.03.2000 року - учень гірника підземного з повним робочим днем у шахті (виробнича практика), з 21.03.2000 року по 22.03.2000 року - учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті (повернутий на колишнє місце роботи), з 23.03.2000 року по 10.03.2002 року - гірник підземний з повним робочим днем у шахті, з 11.03.2002 року по 27.03.2002 року - курси з відривом від виробництва за професією «гірник з ремонту гірничих виробок», з 28.03.2002 року по 13.05.2002 року - учень гірника з ремонту гірничих виробок підземного з повним робочим днем у шахті (виробнича практика), з 14.05.2002 року по 15.05.2003 року гірник підземний з повним робочим днем у шахті (повернутий на колишнє місце роботи); з 16.05.2003 року по 03.09.2006 року - гірник з ремонту гірничих виробок підземний з повним робочим днем у шахті; з 04.09.2006 року по 09.10.2006 року - курси з відривом від виробництва за професією «гірник очисного забою підземний»; з 10.10.2006 року по 15.11.2006 року - учень гірника очисного забою підземного з повним робочим днем у шахті (виробнича практика): з 16.11.2006 року, по 14.05.2007 року - гірник з ремонту гірничих виробок підземний з повним робочим днем у шахті (повернутий на колишнє місце роботи); з 15.05.2007 року по 23.01.2017 року - гірник очисного забою підземний з повним робочим днем у шахті; на шахті імені Героїв Космосу з 26.01.2017 по теперішній час - гірник очисного забою підземний з повним робочим днем в шахті. Згідно статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (зі змінами та доповненнями) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно довідки № 4/406 від 25.06.2020 року, виданої Павлоградським об`єднаним міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки позивач проходив військову службу при частковій мобілізації з 06.09.2014 року по 12.09.2015 року. Згідно довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_3 №1999 від 11.09.2015 року, позивач безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції в період з 30.03.2015 року по 05.05.2015 року, з 16.05.2015 року по 06.07.2015 року, з 17.07.2015 року по 11.09.2015 року. Стаж роботи в підземних умовах, який враховується для визначення права на пільгову пенсію незалежно від віку до статті 114 Закону з урахуванням кратності складає 23 роки 04 місяці 6 днів (менше 25 років), що недостатньо для призначення пільгової пенсії.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).
Згідно підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу (ч.6 ст.2 Закону №2232-XII).
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з ст.1-2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до п.19 ч.1 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-XII до учасників бойових дій належать, зокрема, військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Абз.2 п. 1 ст.8 Закон № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
За правилами Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три (пп.1 п.2.3 розділу ІІ Порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії).
З аналізу наведених норм, судом встановлено, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які призвані та проходять військову службу, у цей період вважаються такими, що користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.
Як убачається із матеріалів справи, що згідно довідки ТВО Військового комісара Павлоградського об`єднаного міського військового комісаріату майора О.Ю. Акімова від 14.09.2015 року № 4/1350 ОСОБА_1 був призваний Павлоградським ОМВК на військову службу у Збройні Сили України при частковій мобілізації на підставі Указу Президента України від 21.07.2014 р. №607/2014 Про часткову мобілізацію 06.09.2014 року та звільнений в запас (демобілізований) 12.09.2015 року на підставі Указу Президента України від 12.06.2015 р. №328/2015 Про часткову мобілізацію наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 14.09.2015 року №187. Для постановки на військовий облік до Павлоградського ОМВК, згідно припису командира військової частини, прибув 14.09.2015 року.
Відповідно до довідки Військового комісару Павлоградського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковника Р. господ від 25.06.2020 року №4/206 ОСОБА_1 , 1980 р.н., проходив строкову військову службу з 10.06.1998 року по 10.11.1999 року. Проходи військову службу при частковій мобілізації з 06.09.2014 року по 12.09.2015 року. Підстава: військово-облікові документи.
З повідомлення Військового комісару ОСОБА_2 . Господ від 03.09.2014 року №3/1734 убачається, що позивач на виконання Указу в.о. Президента України №607/2014 від 21.07.2014 р. «Про часткову мобілізацію» призваний у в/ч НОМЕР_4 .
Позивач, ОСОБА_1 дійсно в період 30.03.2015 року по 05.05.2015 року, 16.05.2015 року по 06.07.2015 року, з 17.07.2015 року по 11.09.2015 року безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території н.п. Старобільська, м. Маріуполя Донецької та Луганської областей. Підстава: накази командира військової частини НОМЕР_3 №64 від 30.03.2015 року, №92 від 06.05.2015 року, №99 від 18.05.2015 року, №136 від 06.07.2015 року, №143 від 15.07.2015 року, №186 від 11.09.2015 року, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 11.09.2015 року №1999, яка складена ТВО командиром військової частини НОМЕР_3 підполковника ОСОБА_3 .
Відповідно до копії посвідчення управління персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 (Серія НОМЕР_2 ) від 16.10.2015 року, ОСОБА_1 є учасником бойових дій.
З довідки військової частини НОМЕР_3 №395 від 07.07.2015 року про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески убачається, що позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 з 06.09.2014 р., №207 від 06.09.2014р. до 12.09.2015р., №187 від 14.09.2015 р.
Відповідно до копії розпорядження від 09.09.2014р. №1201-к виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління Дніпровське ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» «Про часткову мобілізацію» у зв`язку з оголошенням часткової мобілізації згідно з Указом Президента України №607/2014 від 21.07.2014 року та на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо мобілізації від 27.03.2014 р. №1169-VII, ст. 119 КЗпП України зобов`язано звільнити від основної роботи з 06.09.2014 року на час призову та проходження військової служби під час часткової мобілізації зі збереженням місця роботи та середньої заробітної плати в цей період, але не більше одного року ОСОБА_1 , гірника очисного забою дільниці №5.
Слід зазначити, що оскільки під час мобілізації позивач приймав участь в антитерористичній операції, то період з 30.03.2015 р. по 05.05.2015 р., з 16.05.2015 р. по 06.07.2015 р., з 17.07.2015 р. по 11.09.2015 р. в силу наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 "Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей", зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.
Висновки аналогічного характеру викладено в постановах Верховного Суду, від 05.06.2018 у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 у справі №346/1454/17.
З метою захисту порушеного права позивача суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції з 30.03.2015 р. по 05.05.2015 р., з 16.05.2015 р. по 06.07.2015 р., з 17.07.2015 р. по 11.09.2015 р. - один місяць служби за три до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію відповідно до ст. 114 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з дня звернення з заявою, тобто з 17 серпня 2020 року.
Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При вирішенні справи по суті суд відповідно до ч.1 ст. 245 КАС України може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд відповідно до п.2 п.4 ч.2 ст. 245 КАС України може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з ч.4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Враховуючи вищенаведені приписи нормативно-правових актів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник