Справа № 160/12221/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_1, Єременко К.Л. Кравченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:
визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 15.06.2020 року № 1421-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )»;
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 06.08.2020 року № 000194/04-36-32-02/ НОМЕР_1 , про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу розмірі 37 000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним:
позивач є фізичною особою - підприємцем та має на праві приватної власності кафе і торгові павільйони, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;
позивач має ліцензію за реалізацію алкогольних напоїв терміном дії з 26.05.2020 року по 26.05.2021 року;
позивача про проведення фактичної перевірки не повідомляли;
підстава для проведення фактичної перевірки «у зв`язку з наявністю інформації про порушення позивачем законодавства у сфері обігу підакцизних товарів" не охоплюється змістом п.п. 80.2.5 ПК України;
у наказі на проведення фактичної перевірки відсутня мета проведення фактичної перевірки позивача;
позивач у період з 30.04.2020 року по 26.05.2020 року не працював за місцем проведення фактичної перевірки; через впровадження в Україні карантину позивач розпочав підприємницьку діяльність лише з 10.06.2020 року;
у позивача не працює продавець ОСОБА_2 ;
у день проведення перевірки об`єкт торгівлі позивача не працював;
товарний чек № б/н від 16.06.2020 року не є належним доказом продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, оскільки не містить найменування позивача та не скріплено печаткою позивача.
Ухвалою суду від 21.10.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовну з наступних підстав. Відповідачем під час проведення фактичної перевірки встановлено наступні виявленні порушення: роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищим від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торгівельну мережу тютюнових виробів; роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими ніж мінімально роздрібні ціни на такі напої; роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії. Окремі недоліки рішення контролюючого органу не повинні сприйматись як безумовні підстави для його скасування. Працівник позивача - продавець ОСОБА_2 допустила працівників податкового органу до фактичної перевірки, однак відмовився від підписання акту перевірки.
Ухвалою суду від 09.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
Позивач є фізичною особою - підприємцем, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ, копія якої міститься у матеріалах справи.
Позивач має на праві власності торговельні павільйони та кафе за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 08.12.2016 року, копія якого міститься у матеріалах справи.
Позивач використовує вказані вище об`єкти нерухомості під час здійснення господарської діяльності.
Позивач має ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 26.05.2020 року по 26.05.2021 року, копія якої міститься у матеріалах справи.
15.06.2020 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийняло наказ № 1421-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )».
Наказ прийнято через наявність інформації про порушення позивачем законодавства у сфері обігу підакцизних товарів; фактичну перевірку наказано провести за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів; період діяльності, який буде перевірятися - згідно статті 102 ПК України; перевірку розпочати з 16.06.2020 року, тривалість не більше 10 діб.
Відповідачем видано направлення №№ 1736, 1735 від 15.06.2020 року працівникам відповідача на проведення фактичної перевірки на об`єкті позивача.
Направлення отримано продавцем позивача ОСОБА_2 , про що у направленнях міститься підпис вказаної особи.
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення від 06.08.2020 року № 000194/04-36-32-02/ НОМЕР_1 про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу розмірі 37 000 грн. за наступні виявлені порушення, допущені позивачем: роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищим від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торгівельну мережу тютюнових виробів - 10 000 грн.; роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими ніж мінімально роздрібні ціни на такі напої - 10 000 грн.; роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії - 17 000 грн.
Щодо позовної вимоги - визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 15.06.2020 року № 1421-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», то суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог п.75.1.3 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Таким чином, фактична перевірка здійснюється лише за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника; фактична перевірка здійснюється з питань наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, до яких віднесено алкогольні напоїв та тютюнові вироби.
Порядок проведення фактичної перевірки визначено статтею 80 ПК України.
Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 ПК України).
Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (п. 80.4 ПК України).
Згідно п. 80.5 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 ПК України.
Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п. 80.7 ПК України),
Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 ПК України (п. 80.10 ПК України).
У відповідності до вимог п. 81.1 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Згідно п.81.2 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
За вказаних факт не допуску платником податків працівників контролюючого органу повинен підтверджуватися саме актом, який засвідчує факт відмови у допуску працівників контролюючого органу до перевірки.
Пунктами 86.5 та 86.6 ПК України визначено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу. У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки. Відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.
У матеріалах справи відсутній акт не допуску працівників позивача до фактичної перевірки.
У матеріалах справи містяться направлення на проведення фактичної перевірки позивача №№ 1736,1735 від 15.06.2020 року, у яких розписався працівник позивача - продавець ОСОБА_2 .
За вказаних обставин суд вважає, що відповідач мав право провести фактичну перевірку об`єкта позивача.
У акті фактичної перевірки вказано, що фактична перевірка відбулася у присутності продавця позивача ОСОБА_2 , яка відмовилася підписати акт перевірки.
Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів відсутності його у місці проведення фактичних перевірок у день їх проведення. У відповідності до вимог статті 81 Закону України «Про нотаріат» нотаріус на прохання громадянина посвідчує факт перебування його в певному місці. На підтвердження зазначеної обставини нотаріус видає заінтересованим особам свідоцтво. Позивачем не надано суду відповідного свідоцтва, яке видано нотаріусом.
Факт відмови представника позивача підписати акт фактичної перевірки зафіксовано актом від 16.06.2020 року, копія якого містяться у матеріалах справи.
Суд зазначає, що відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.
Факт проведення контрольної закупки підтверджується товарним чеком № б/н від 16.06.2020 року, копія якого міститься у матеріалах справи.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена у постанові від 24.12.2010 року у справі за позовом ТОВ «FOODS and GOODS L.T.D.» до ДПІ у Калиновському районі м. Донецька, третя особа - ДПА в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.
За вказаних обставин дані позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог п.81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити, зокрема, до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, визначених ПК України, та за умови пред`явлення копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються, зокрема, і період діяльності, який буде перевірятися.
У матеріалах справи містяться копія наказу відповідача від 15.06.2020 року № 1421-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», у якому наступним чином вказано період діяльності позивача, який буде перевірятися: згідно статті 102 ПК України.
Посилання у наказі на статтю 102 Податкового кодексу України з метою визначення періоду діяльності позивача, який буде перевірятися, суд вважає недостатнім для ідентифікації цього періоду, а також створення у позивача відчуття правової визначеності при здійсненні відповідачем податкового контролю відносно нього.
За встановлених у справі та підтверджених її матеріалами обставин вбачається, що спірний наказ не містить зазначення періоду діяльності позивача, який буде перевірятися, зазначення якого є обов`язковим за змістом абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Кодексу.
Зазначені обставини зумовлюють висновок про те, що спірний наказ не відповідає положенням Податкового кодексу України щодо його змісту.
У відповідності до ч.1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».
Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.
На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.
У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимим.
Оскільки докази здійснення позивачем протиправної діяльності були отримані відповідачем під час проведення фактичної перевірки, наказ на проведення якої не відповідає вимогам ПК України, то такі докази одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а тому суд не бере їх до уваги у відповідності до вимог ч.1 ст. 74 КАС України.
Стосовно позовних вимог - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 06.08.2020 року № 000194/04-36-32-02/ НОМЕР_1 , про застосування до позивача фінансових санкцій у вигляді штрафу розмірі 37 000 грн., то суд зазначає наступне.
У відповідності до листа Вищого адміністративного суду України від 28.03.2014 року № 375/11/14-14 контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов`язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов`язаний прийняти податкове повідомлення-рішення. Водночас у разі прийняття цими органами рішення щодо визначення платникові податків штрафних санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке рішення за своєю формою не відповідає податковому повідомленню-рішенню, судам варто виходити з такого. Окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.
За вказаних обставин прийняття відповідачем замість податкового повідомлення - рішення іншого рішення про застосування фінансових санкцій є дефектом форми рішення контролюючого органу та не сприймається судом як безумовна підстава для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.
Виявленні відповідачем порушення у господарській діяльності позивача: роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищим від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торгівельну мережу тютюнових виробів; роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими ніж мінімально роздрібні ціни на такі напої; роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії, підтверджуються товарним чеком № б/н від 16.06.2020 року та двома фотокартками, на яких зображено пачка цигарок та два пластикових стакана і інтер`єр магазину - кафе.
Товарний чек № б/н від 16.06.2020 року підписано продавцем ОСОБА_2 .
Відповідачем не надано суду доказів існування трудових відносин між позивачем та ОСОБА_2 . Відповідачем не надано суду доказів направлення позивачем до податкового органу повідомлення про прийняття на роботу найманих працівників в т.ч. і ОСОБА_2 .
Позивач у письмових поясненнях від 04.12.2020 року повідомив суд про те, що не має трудових відносин з ОСОБА_2 .
Також з товарного чеку № б/н від 16.06.2020 року не видно місце його складання та найменування суб`єкта господарювання, від імені якого він складений. Вказані обставини також не підтверджуються і двома фотографіями, які є додатками до акту фактичної перевірки.
Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що купівля-продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів відбувся саме у об`єкті торгівлі, який належить позивачу.
У відповідності до вимог ч.2 та ч.5 ст. 78 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Розумний сумнів не є сумнівом, що базується на чисто теоретичній можливості чи викликаний для уникнення негативних висновків. Суд повинен спиратися на всі елементи наданих йому доказів чи у разі потреби на ті, які він зможе офіційно отримати.
За вказаних обставин під час розгляду справи у суді не знайшли своє підтвердження обставини купівлі-продажу на об`єкті торгівлі позивача алкогольних та тютюнових виробів 16.06.2020 року.
Виявленні відповідачем порушення у господарській діяльності позивача: роздрібна торгівля тютюновими виробами за цінами, вищим від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торгівельну мережу тютюнових виробів; роздрібна торгівля алкогольними напоями за цінами, нижчими ніж мінімально роздрібні ціни на такі напої; роздрібна торгівля тютюновими виробами без наявності ліцензії, не підтверджені відповідачем належними та допустимими доказами.
А тому, оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно вимог ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій від 06.08.2020 року № 000194/04-36-32-02/ НОМЕР_1 , яке винесено відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , на суму 37 000 грн.
В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 сплачену суму судового збору 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 грудня 2020 року.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 14.12.2020 року

Помічник судді Лісна А.М.