Справа № 380/7072/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7072/20
про залишення позовної заяви без розгляду
Львівський окружний адміністративний суд:
в складі головуючої судді Потабенко В.А.,
за участі секретаря судового засідання Олійник Л.В.,
представника позивача Сеніва Т.В., згідно договору,
представника відповідача Романа Н.О., згідно наказу,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду та клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про залишення позовної заяви без розгляду в справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування постанов, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львові) (далі ВПВР Західного міжрегіонального управління, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 48908998 від 30.10.2015, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Н.О.;
- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62101140 від 18.05.2020, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Романом Н.О.
Ухвалою судді від 04.09.2020 позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою судді від 21.09.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 19.10.2020 замінено відповідач у справі на належного, а саме Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів) замінено на Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на вимогу ч. 3 ст. 287 та ч. п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
В судовому засіданні представник позивача просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду і поновити його, а також відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом. Просив залишити позов без розгляду.
Суд, розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду та клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.1-2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду:
1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;
2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Суд наголошує, що під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
При цьому, повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність того, що особа могла дізнатися про порушення своїх прав, зокрема, якщо особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Предметом спору у вказаній справі є визнання протиправними та скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 48908998 від 30.10.2015 та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62101140 від 18.05.2020, винесених старшим державним виконавцем ВПВР Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романом Н.О.
Як уже зазначалося, позивач наголошував, що оскаржувані постанови надійшли на адресу позивача 10.08.2020, відтак саме з цієї дати, на думку позивача, потрібно обчислювати десятиденний строк, в межах якого може бути подана позовна заява, що передбачено п.1 ч.2 ст.287 КАС України.
Аналізуючи наведені норми законодавства та встановлені фактичні обставини, суд дійшов до таких висновків.
Щодо постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62101140 від 18.05.2020, суд зазначає таке.
Номера вихідних листів у списку відповідають номеру супровідного листа, яким, серед інших, було скеровано і оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62101140 від 18.05.2020 (Т. ІІ, а.с. 140).
Представник позивача, заперечуючи вказаний факт, наголошував, що ОСОБА_1 ніколи не проживав за цією адресою, відтак зазначав про те, що відповідач скеровував кореспонденцію за неналежною адресою.
Водночас, вказане спростовується наявними у матеріалах справі особистими заявами ОСОБА_1 в адресу ВПВР Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30.01.2020 та 06.02.2020 (заяви про завершення виконавчого провадження) (Т. І, а.с. 125, 128), у якій позивач просив скеровувати кореспонденцію на адресу: АДРЕСА_1 .
Крім того, матеріали виконавчого провадження містять і інші документи, де адресою для листування ОСОБА_1 зазначає АДРЕСА_1 , а.с. 111).
Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Аналогічну норму містила і стара редакція Закону України "Про виконавче провадження".
Відтак, не відповідає дійсності твердження представника позивача про те, що відповідач скерував копію оскаржуваної постанови від 18.05.2020 для позивача на неналежну адресу.
З тих же мотивів не заслуговує на увагу твердження представника позивача про те, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 було реалізовано в ході проведення виконавчих дій.
З матеріалів долученої копії виконавчого провадження 48908998, відкритого 05.10.2015, випливає, що позивач при скеруванні документів на адресу відповідача вказував різні адреси, як от: АДРЕСА_3 ,
АДРЕСА_4 , зазначеною у виконавчому документі, на підставі якого проводилось стягнення, є АДРЕСА_4 . Так саме, як і адресою, зазначеною в даному позові.
Тому, безпідставним є покликання представника позивача на той факт, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , відтак, всю кореспонденцію слід було направляти саме на цю адресу.
Щодо постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 48908998 від 30.10.2015, то суд зазначає таке.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 звертався до начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою від 24.05.2017 про надання йому для ознайомлення матеріалів ВП №48908998 (Т. 1, а.с. 91).
Водночас, з матеріалами виконавчого провадження ВП №48908998 ознайомлювалася представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 , - про що зазначила на вищевказаній заяві (Т. 1, а.с. 91-92).
Судом також враховано, що позивач був активним учасником виконавчого провадження, про що свідчать його заяви, подані до ВПВР Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зокрема від 10.08.2016 за вх. № 3699/02-1-35, а отже, був обізнаний з усіма його матеріалами, в тому числі і з оскаржуваною постановою від 30.10.2015.
Позивач наголошував, що у зв`язку з карантинними обмеженнями був позбавлений змоги ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. Однак, доказів того, що він звертався до відповідача з відповідними заявами або йому було відмовлено у доступі до матеріалів виконавчого провадження суду не надав.
Вказане спростовує доводи позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду про те, що про оскаржувані постанови позивач дізнався лише 10.08.2020.
Суд наголошує, що десятиденний строк на звернення до суду з позовом, який передбачено п.1ч.2 ст. 287 КАС України обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, а не з дати отримання нею оскаржуваного рішення.
З огляду на встановлені фактичні обставини, суд відхиляє наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду посилання позивача на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з цим позовом.
Суд також наголошує, що жодних інших обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 не зазначив.
Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених ч.ч. 3 та 4 ст. 123 КАС України.
Щодо покликання позивача на те, що його клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом було розглянуто суддею при відкритті провадження у справі про що зазначено в ухвалі про відкритті провадження від 21.09.2020, суд зазначає таке.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, вирішення питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом при відкритті провадження у справі не перешкоджає суду, у разі з`ясування обґрунтованих обставин, залишити позовну заяву без розгляду.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право н розгляд його справи судом.
У справі Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав
У рішенні "Мігараль Есколано та інші проти Іспанії" від 25.01.2000 Європейський суд з прав людини зазначив, що сроки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосованими
Європейський суд прав людини у своїх рішеннях зазначає, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосованими (рішення у справі "Перез де Рада Кавалінес проти Іспанії" від 28.10.1998).
Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції кожна держава - учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Отже, враховуючи пропуск строку звернення позивача до суду з цим позовом та відсутність обґрунтованих доказів для визнання причин пропуску строку поважними, водночас, наявність належного обґрунтування клопотання про залишення позову без розгляду, а також для сприяння стабільності діяльності відповідача щодо виконання своїх функцій, недопущення наявності умов, які б приводили до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у даних відносинах, суд вважає, що слід застосувати процесуальні наслідки, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, та залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування постанов без розгляду.
Керуючись статтями 121, 122, 123, 248, 250, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.
Клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправними та скасування постанов залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.12.2020 року.

Суддя Потабенко В.А.