Справа № 380/5252/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/5252/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді - Потабенко В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник Л.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Цимбора Ю.О., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львова за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФ України у Львівській області, відповідача) з такими вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року у справі №1.380.2019.000513 норм постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та обмеження максимальним розміром при її перерахунку з 10.05.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10.05.2018 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року у справі №1.380.2019.000513 без застосування норм постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та без застосування максимального розміру перерахованої пенсії.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі №1.380.2019.000513, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 № 857/5507/19, його позов до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області було задоволено повністю, а саме зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з набуттям чинності постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №363 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268" у відсотковому співвідношенні 62 % від загальної суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 20.12.2018 № 8 з 10.05.2018. Наголосив, що на виконання цього рішення відповідач перерахував його пенсію, однак при перерахунку пенсії відповідач застосував максимальний розмір пенсії, передбачений ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та норми постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся цим позовом до суду.

Ухвалою судді від 01.09.2020 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників сторін.

05.08.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №38744) та клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник відповідача у відзиві зазначив, що ГУПФ України у Львівській області листом від 12.06.2020 № 3765-3665/П-03/8-1300/20 повідомило ОСОБА_1 щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі № 1.380.2019.004251. Так, у повідомленні вказано, що після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного, на його думку права, оскільки подання нового позову щодо виконання судового рішення у іншій справі, яке набрало законної сили, суперечить нормам Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених судом зобов`язань, в межах компетенції та в порядку, визначеному чинним законодавством. Щодо вимоги позивача про проведення перерахунку та виплати пенсії на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі № 1.380.2019.000513 без застосування норм постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та без застосування максимального розміру перерахованої пенсії, представник відповідача зазначив, що вказаним судовим рішенням зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача з 10.05.2018.Таким чином, відповідачем застосовано положення постанови Кабінету Міністрів України №103, яким було врегульовано порядок виплати пенсій, перерахованих із грошового забезпечення, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Крім того, відповідач зазначив, що порядок звернення до суду з заявами про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду регламентований ст. 383 КАС України. Тобто, з огляду на положення КАС України, представник відповідача вважає, що питання щодо правомірності чи протиправності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, є процесуальним питанням, яке суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 383 КАС України. Щодо обмеження грошового розміру пенсії позивача представник відповідача вважає, що з 01.01.2018 відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. При призначенні ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2005, розмір такої не досягав максимального розміру. Водночас, при здійснені перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі № 1.380.2019.000513, зменшення розміру пенсії не відбулось, а навпаки, призвело до значного збільшення. У зв`язку з цим, представник відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом заступника Міністра оборони України від 12.10.2005 № 43 майора ОСОБА_1 звільнено у запас за підп. "б" п. 67 (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу.

Відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 20.12.2018 № 8, яка видана виконавчим комітетом Яворівської міської ради відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 363 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268" розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 10.05.2018 за посадою міського голови становить:

- Посадовий оклад - 5100 грн;

- Підвищення посадового окладу - 2400 грн;

- Оклад за військовим званням (майор) - 1410 грн;

- Надбавка за вислугу років (45 %) - 4009,5 грн;

- Надбавка за виконання особливо важливих завдань (50 %) - 6479,75 грн;

- Премія (300 %) - 22500 грн.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 23.12.2018 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про перерахунок пенсії з 10.05.2018 відповідно вимог ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 20.12.2018 № 8, виданої виконавчим комітетом Яворівської міської ради. До заяви долучив довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 20.12.2018 № 8.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 25.01.2019 № 5361/П-20/07.05-06 повідомлено, що постанова Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 363 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268" не є рішенням Кабінету Міністрів України щодо перерахунку пенсій в розумінні Порядку про проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та не є підставою для - перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Чинним законодавством не передбачено індивідуального перерахунку пенсій військовослужбовцям за їхньою заявою. Підстав для проведення перерахунку пенсії відповідно до довідки від 20.12.2018 № 9 немає, тому зазначену довідку - повернуто без виконання.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі №1.380.2019.000513 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з набуттям чинності постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 363 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268" у відсотковому співвідношенні 62 % від загальної суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці виконавчого комітету Яворівської міської ради Львівської області про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 20.12.2018 № 8, починаючи з 10.05.2018.

Вказане рішення залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 у справі № 857/5507/19.

Позивач зазначив, що на виконання цього рішення відповідач перерахував пенсію та застосував при перерахунку максимальний розмір пенсії передбачений частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та норми постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон України № 2262-ХІІ).

Статтею 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з вказаним Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 вказаного Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого зазначеною частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначав, що на час звільнення стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не містила норми щодо обмеження пенсій максимальним розміром.

Водночас, в подальшому статтю43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було доповнено ч.5, згідно якої «максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсіїпершим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15).»

Цю зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду№ 10 -рп/2008 від 22.05.2008.

Згідно ст.2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги - перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тимчасово, по 31.12.2017, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати 10740 гривень.

В той же час, п.2 р. ІІ"Прикінцеві та перехідні положення" вказаного ЗаконуУкраїни "Про заходи щодо реформування забезпечення реформування пенсійної системи" передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Підпунктом 1 п.5 р. І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ч.5 ст. 43 доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім-доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Однак, відповідно до п.2 розділу II "Прикінцеві положення" наведеного Закону дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Як видно з матеріалів справи, пенсію позивачу згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" призначено до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та до неї не передбачено застосування обмежень максимальним розміром, визначеним Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911 -VIII.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні "Кечко проти України" від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі "Суханов та Ільченко проти України"(Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014, за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних cудів, якою підтверджується його існування.

Частиною 1 ст.58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 09.02. 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В постанові Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.1996 №9 зазначено, що відповідно до ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Конституційним Судом України у рішеннях від 06.07.1999 №8-рп/99, від 20.03.2002 №5-рп/2002 та від 11.10.2005 №8-рп/2005 сформовано чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з - боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

У рішенні від 20.03.2002 №5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

У рішенні від 22.05.2008 №10-рп/2008 Конституційним Судом України зазначено, що однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина є недопущення їх скасування чи звуження їх змісту та обсягу при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005 наведено тлумачення поняття "звуження змісту та обсягу прав і свобод людини і громадянина", що міститься в ч.3 ст.22 Конституції України, згідно з яким конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням. У традиційному розумінні, визначальними поняття змісту прав людини є умови і засоби, які становлять можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування та розвитку. Обсяг прав людини - це їх сутнісна властивість, виражена кількісними показниками можливостей людини, які відображені відповідними правами, що не є однорідними і загальними. Конституційний Суд України також підкреслив, що загальновизнаним є правило, згідно з яким сутність змісту основного права в жодному разі не може бути порушена.

Таким чином, визнання Законом правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянина Конституційний Суд України вважає скасуванням або обмеженням них прав і свобод.

Виходячи з висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій службовців Збройних Сил України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Отже, обмеження максимального розміру пенсії Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VII, яким тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 грн., звужує зміст та обсяг конституційних соціальних гарантій особи.

Крім того положення ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, доповнено згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 848- VIII, в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016.

Згідно із п.2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, зокрема, ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 02.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" слова і цифри "у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року" замінено словами і цифрами "по 31 грудня 2017 року".

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується із позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17, від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17 та 06.11.2018 у справі № 522/3093/17.

Щодо застосування при перерахунку пенсії позивача норм постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", суд зазначає наступне.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначав, що відповідач при перерахунку його пенсії на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі №1.380.2019.000513 застосував норми постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та встановив для виплати:

З 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% підвищення: 5335,36 грн.;

З 01.01.2019 по 31.12.2019 щомісячно 75% підвищення: 8003,93 грн.;

З 01.01.2020 щомісячно 100% від підвищення: 10671,91 грн.

Отже, на думку позивача, його пенсія є незаконно перерахована в наступних розмірах:

З 01.01.2018 по 31.12.2018 - 11748,45 грн. з врахуванням максимального розміру призначено до виплати 10089,05 грн.;

З 01.01.2019 по 31.12.2019 - 14452,02 грн. з врахуванням максимального розміру призначено до виплати 12839,52 грн.;

З 01.01.2020 по 31.06.2020 - 17120,00 грн. з врахуванням максимального розміру призначено до виплати 16380,00 грн.

З 01.07.2020 - 17120,00 грн. з врахуванням максимального розміру призначено до виплати 17120,00 грн.

Крім того, позивач наголошував, що визначаючи підвищення перерахованої з 10.05.2018 року пенсії взята різниця між максимальним розміром пенсії (чомусь станом на 01.07.2020) 17120,00 грн., та попередньої суми пенсії 6448,09 грн. Коли основний розмір пенсії після перерахунку становить 25977,54 грн. і різниця з попередньою сумою пенсії (підвищення) мала б бути 19529,45 грн.

Суд зазначає, що норми постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшено грошове забезпечення військовослужбовців.

Перерахунок пенсії позивача здійснений у зв`язку з набуттям чинностіпостанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 363 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268", якою з 10.05.2018 підвищено грошове забезпечення військовослужбовцям відрядженим до органів місцевого самоврядування.

Отже, норми постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 до підвищення грошового забезпечення постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 363 не можуть застосовуватись.

Крім того, пункти 1,2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визнано протиправними та нечинними від 01.03.2018 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, яке залишено в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суд від 05.03.2019 та постановою Верховного Суду від 12.11.2019.

Таким чином на час перерахунку пенсії позивача на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі №1.380.2019.000513, норми постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"були скасовані.

У зв`язку з цим, суд також критично ставиться до тверджень відповідача, що при перерахунку пенсії позивача відповідачем правомірно було застосовано положення вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 №103.

З огляду на викладене, суд вважає вказані дії ГУПФ України у Львівській області щодо застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі №1.380.2019.000513 норм постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та обмеження максимальним розміром при її перерахунку з 10.05.2018 протиправними.

Враховуючи наведене, суд з метою ефективного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10.05.2018 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 у справі №1.380.2019.000513 без застосування норм постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та без застосування максимального розміру перерахованої пенсії.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо доводів відповідача про те, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, оскільки питання щодо правомірності чи протиправності дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, є процесуальним питанням, яке суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 383 КАС України, суд зазначає таке.

Суд наголошує, що позивач звернувся до суду з позовною заявою, а не із заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Крім того, суд звертає увагу, що позивач не оскаржує дій відповідача щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили, а оскаржує дії відповідача, вчинені ним при перерахунку пенсії, що спричинило виникнення нових правовідносин між сторонами.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позову, за правилами, визначеними ст. 139 КАС України, судові витрати позивача у вигляді судового збору компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо застосування при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року у справі №1.380.2019.000513 норм постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та обмеження максимальним розміром при її перерахунку з 10.05.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 10.05.2018 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року у справі №1.380.2019.000513 без застосування норм постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та без застосування максимального розміру перерахованої пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, Митрополита Андрея, 10) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.12.2020.

Суддя Потабенко В.А.