Справа № 320/4460/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4460/20 Суддя (судді) першої інстанції: Лиска І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючий суддя: Черпіцька Л.Т.
Пилипенко О.Є.
судді:Собків Я.М.

за участю секретаря: Зуєнка Д.П.

за участю:

представника позивача - Євдокимов Г.Л.

представника позивача - Киреєва Л.Г.,

представника відповідача - Обертас Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.08.20 у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Компанія Інтерлогос" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. ,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне акціонерне товариство "Компанія Інтерлогос" звернулось до суду із позовом до Головного управління ДПС в Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.02.2020 № . В обґрунтування позову зазначає про те, що неістотні недоліки в документах, які містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України в Київській області від 20.02.2020 № .

Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "Компанія Інтерлогос" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Київській області судовий збір у розмірі 11321 (одинадцять тисяч триста двадцять один) грн. 69 коп.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що той неістотний недолік (відсутність наклейки на зворотньому боці журналу) при оформленні журналу обліку надходження нафтопродуктів (за формою №13-ПН), який було усунуто одразу під час перевірки, чим зафіксовано несуттєвий недолік у процедурі ведення обліку товарних запасів, а не сам факт реалізації не облікованого товару. Підтвердженим також є факт того, що всі надходження Товару обліковувались позивачем у вищезазначеному Журналі на підставі ТТН.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа в 28.02.1996 за №0006611.

В період з 28.01.2020 року по 30.01.2020 року посадовими особами органу ДПС проведено фактичну перевірку об`єкту, а саме - автозаправної станції, що належить ПрАТ «Компанія Інтерлогос» та знаходиться за адресою: Київська обл., м. Тараща, вул. Білоцерківська, 96.

Згідно наданих направлень №0289 та №0290 від 28.12.2020 р. мета перевірки: дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами перевірки складено Акт фактичної перевірки від 30.01.2020 №0159/1036/05/23712217, згідно якого встановлено порушення п.12 ст. З Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В ході перевірки, згідно п.2.2.12 Акту, перевіряючими встановлено наступне: «на АЗС здійснюється торгівля паливо-мастильними матеріалами, алкогольними напоями, тютюновими виробами та іншими товарами за готівковий та безготівковий розрахунок. Станом на 28.01.2020 о 14 год. 26 хв. На АЗС у резервуарах знаходились нафтопродукти у таких кількостях: Бензин А-92 /резервуар №1 і резервуар №2/ в кількості 7310,34 л по ціні 24,99 грн за 1 літр на суму 182685,40 грн.; Дизельне паливо /резервуар № 3/ в кількості 2453,04 л по ціні 25,59 грн за 1 літр на суму 62773,29 грн.; Бензин А-95 /резервуар № 4/ в кількості 5076,21 л по ціні 25,99 грн за 1 літр на суму 131930,70 грн. Змінні звіти за формою № 17-НП засвідчені підписами матеріально-відповідальних осіб АЗС та належним чином пронумерований, прошнурований, скріплений печаткою суб`єкта господарювання журнал обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13- НП на вимогу перевіряючих надані не були. Таким чином виявлено факт продажу та зберігання нафтопродуктів на загальну суму 377389,39 грн. (прописом), які не обліковані у встановленому порядку за місцем їх реалізації та зберігання. В ході перевірки проводилась відеофіксація порушень.».

У п. 3.2. Акту, представник ПрАТ «Компанія Інтерлогос», виклав свої заперечення щодо проведеної перевірки, зокрема: на день проведення перевірки, 28.01.2020 року, перевіряючим було надано другі примірники змінних звітів (за формою № 17-НП) засвідчені підписами матеріально-відповідальних осіб АЗС, як того вимагає п. 10.4.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпустку та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України №281/171/578/155 від 20.05.2008 року (далі - Інструкція № 281), але вказані звіти у якості додатку до Акту перевірки, перевіряючими чомусь додано не було; також, надано для огляду і журнал обліку надходження нафтопродуктів (за формою №13-ПН), із записами всіх партій поставок нафтопродуктів, на зворотному боці лише була відсутня наклейка з написом «прошито, пронумеровано та скріплено печаткою...», що було негайно усунуто під час перевірки, копію якого додано до Акту перевірки.

В якості додатків до Акту перевірки, перевіряючі отримали: фіскальний чек РРО, Х-звіт РРО, пояснення-підтвердження фактичної наявності товарів, копію журналу обліку нафтопродуктів, наказ №16/01.

За результатами Акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 20.02.2020 року №, згідно якого товариство має сплатити штраф у розмірі 754778,78 грн.

Позивач не погодившись з даним рішенням оскаржив його в адміністративному порядку та рішенням ДПС України від 24.04.2020 №14387/6/99-00-0805-06-06, ППР ГУ ДПС у Київській області від 20.02.2020 № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивачем до суду надано ТТН на відпуск нафтопродуктів від 08.01.2020 №ЗН00014, №11/05 від 11.01.2020, №13/10 від 13.01.2020, №21/11 від 21.01.2020, №ЗН00445 від 28.01.2020, акцизні накладні форми «П» від 08.01.220 №15, від 11.01.220 №292, від 13.01.2020 №317, від 21.01.2020 №273, від 28.01.2020 №463, видаткові накладні №НБ000015 від 08.01.2020, №179 від 11.01.2020, №207 від 13.01.2020, №332 від 21.01.2020, №НБ000455 від 28.01.2020, Х-звіти від 08.01.2020, 11.01.2020, 14.01.2020, 21.01.2020, 28.01.2020, змінні звіти АЗС №5 від 08.01.2020, від 11.01.2020, від 14.01.2020, від 21.01.2020, від 28.01.2020, журнал обліку нафтопродуктів що надійшли на АЗС №5.

Позивач не погоджуючись із винесеним рішенням, звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного суд завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Законодавчі положення свідчать на користь висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Під час перевірки, з метою встановлення облікованого товару, за місцем його реалізації, крім Х-звітів перевіряючі повинні були взяти до уваги первинні документи, зокрема - товарно-транспортні накладні (надалі - ТТН), де чітко видно об`єми поставки нафтопродуктів, які відповідають об`ємам, що значаться у Х-звітах, та на підставі яких здійснюється бухгалтерський облік надходження та подальшого руху товару.

Згідно ст. 1 Наказу Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568, «Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку...».

На підставі ТТН, бухгалтерія підприємства обліковує надходження товару, поставка якого підтверджується у даному випадку і акцизними накладними постачальників товару, які проходять реєстрацію в ЄРАН.

Згідно положень Інструкції №281, зокрема пунктів (підпунктів тощо): 10.2.1 Приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

У відповідності до п.п. 10.2.10 Інструкції №281, на підставі ТТН (які є первинними документами) та акту приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП (додаток 14).

Згідно п.п. 10.4.3 Інструкції №281, після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою N 17-НГ1 у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий - залишається на АЗС.

Всі надходження нафтопродуктів на АЗС на підставі ТТН внесені до Журналу обліку надходження нафтопродуктів (за формою №13-НП), введенні в фіскальну пам`ять РРО, що було підтверджено Х-звітами та змінними звітами (за формою №17-НП).

Позивач стверджує, а відповідач не заперечує дані документи були надані перевіряючим.

Також, у відповідності до ст. 9 Закону №996, для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів (якими є ТТН) можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Колегія суддів зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій.

Суд апеляційної інстанції вважає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи той неістотний недолік (відсутність наклейки на зворотньому боці журналу) при оформленні журналу обліку надходження нафтопродуктів (за формою №13-ПН), який було усунуто одразу під час перевірки, чим зафіксовано несуттєвий недолік у процедурі ведення обліку товарних запасів, а не сам факт реалізації не облікованого товару. Підтвердженим також є факт того, що всі надходження Товару обліковувались позивачем у вищезазначеному Журналі на підставі ТТН.

Крім того, внесення до бухгалтерського обліку та проведення об`ємів товару через РРО, тобто занесення їх до фіскальної пам`яті РРО, робить неможливим ухилення від сплати податків і безпідставним припущення про торгівлю необлікованим у встановленому порядку товаром.

Крім того, на підтвердження факту щоденної підготовки та оформлення змінних звітів за формою №17-НП на АЗС №5 м. Тараща, свідчать докази, що були долучені до матеріалів справи, за заявою Позивача вих.№125 від 22.06.2020 року, зокрема - скріншот екрану електронної скриньки ПрАТ «Компанія Інтерлогос» з відображенням сканкопії змінного звіту за 27.01.2020 p., надісланий з електронної пошти АЗС №5, який станом на перший день перевірки - 28.01.2020 року в обох примірниках перебував на АЗС №5, та скріншот екрану електронної скриньки ПрАТ «Компанія Інтерлогос» з переліком щоденних електронних відправлень змінних звітів за 2-гу половину січня 2020 року, також надісланий з електронної пошти АЗС №5.

Щодо журналу обліку надходження нафтопродуктів (за формою №13- НП), то вказаний журнал було надано для огляду, із записами всіх партій поставок нафтопродуктів починаючи з дня його оформлення - 02.01.2020 року, на зворотному боці лише була відсутня наклейка з написом «прошито, пронумеровано та скріплено печаткою...», що було негайно усунуто під час перевірки, копію якого додано до Акту перевірки.

Той факт, що до журналу обліку надходження нафтопродуктів (за формою №13-НП) було включено всі партії поставок підтверджує і сам відповідач, надавши до свого відзиву копію сторінок вказаного журналу, де обліковуються надходження всіх партій нафтопродуктів, що також спростовує твердження останнього про торгівлю необлікованим товаром.

Всі надходження нафтопродуктів на АЗС на підставі ТТН внесені до Журналу обліку надходження нафтопродуктів (за формою №13-НП), введенні в фіскальну пам`ять РРО, що було підтверджено Х-звітами та змінними звітами (за формою №1 7-ЬІП), які були надані перевіряючим.

Згідно п. 16.2 Інструкції №281, бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ПРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі N 17-НП, та надходження готівки. Зроблені під час перевірки змінних звітів виправлення засвідчуються підписами операторів АЗС, керівника АЗС та головного бухгалтера або за його дорученням іншим працівником бухгалтерської служби підприємства.

Доводи апеляційних скарг зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційні скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві, з урахуванням яких судом вже надана оцінка встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційні скарги відповідачів не містять.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.241,242,310,316,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.08.20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: Л.Т. Черпіцька
судді:О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків