Справа № 826/240/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2020 року м. Київ № 826/240/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у адміністративній справі:

за позовомОСОБА_1
доУповноважененої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Український фінансовий світ" Оберемка Романа Анатолійовича Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" Оберемка Романа Анатолійовича при розгляді вимог щодо відшкодування коштів та невнесенням в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за Договором банківського рахунку № 31986 від 16.06.2014р. ОСОБА_1 в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК";

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" Оберемка Романа Анатолійовича включити ОСОБА_1 в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" за рахунок Фонду гарантування вкладів.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить:

- постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2015 у справі №826/240/15 - скасувати;

- прийняти нову постанову, якою позовні вимоги - задовольнити;

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича при розгляді вимог щодо відшкодування коштів та невнесення в повний Перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за Договором банківського рахунка НОМЕР_3 від 16.06.2014 року ОСОБА_1 в Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк»;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича внести ОСОБА_1 в повний Перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунка НОМЕР_3 від 16.06.2014 року;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести ОСОБА_1 в загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку НОМЕР_3 від 16.06.2014.

В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року у справі №815/5767/15, залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2016, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича №178/1 від 22.12.2014 року в частині щодо визнання нікчемним грошового переказу в розмірі 200 000 грн. від 18.06.2014 року на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на підставі Договору банківського рахунку НОМЕР_3 від 16.06.2014, укладеного між позивачем та ПАТ «Європейський газовий банк». Оскільки, підставами для відмови у задоволенні позовних вимог є посилання суду на наказ уповноваженої особи №178/1 від 22.12.2014 року, таким чином обставина щодо скасування вказаного наказу є нововиявленою в розумінні статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, так як остання є істотною, не була і не могла бути відома позивачу та не була встановлена судом під час розгляду справи №826/240/15.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 вересня 2016 року відкрито провадження за нововиявленними обставинами у справі №826/240/15 та призначено судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2016 року зупинено провадження у справі № 826/240/15 за нововиявленими обставинами до розгляду касаційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2016 у справі № 815/5767/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. про визнання протиправним та скасування наказу в частині.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2020 року поновлено провадження за нововиявленими обставинами у справі 826/240/15 та призначено судове засідання.

В судові засідання 08.10.2020 року та 17.11.2020 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомили. У зв`язку із неявкою в судове засідання представників сторін фіксування судового засідання не здійснювалося, а суд перейшов до розгляду провадження за нововиявленими обставинами у справі 826/240/15 в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази в контексті розгляду питання щодо наявності підстав для перегляду адміністративної справи за нововиявленими обставинами, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 статті 361 КАС України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

З аналізу наведеної статті вбачається, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Також, суд звертає увагу на те, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постанові від 29.08.2018 року у справі № 552/137/15-ц.

Частиною другою ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Зокрема, як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Правєдная проти Росії" (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі "Попов проти Молдови" № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У п. 33 рішення у справі "Христов проти України" (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania), заява №28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, пункт 43).

Предмет доказування складається з обставин, які мають значення для судової справи і які необхідно доказувати для її вирішення. Встановлення таких обставин, у свою чергу, досягається за рахунок доказів, якими згідно з процесуальним законодавством є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги й заперечення сторін, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Разом з тим, заявником істотною обставиною визначено те, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог є наказ № 178/1 від 22.12.2014 року про визнання нікчемним перелік правочинів, зокрема щодо грошового переказу коштів в розмірі 200 000 гривень на рахунок позивача № НОМЕР_2 . Проте, позивачем було оскаржено вказаний наказ до суду та постановою Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2015 року у справі №815/5767/15, залишеною в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.03.2016 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича №178/1 від 22.12.2014 року в частині щодо визнання нікчемним грошового переказу в розмірі 200 000 грн. від 18.06.2014 року на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на підставі Договору банківського рахунку НОМЕР_3 від 16.06.2014 року укладеного між позивачем та ПАТ «Європейський газовий банк».

При цьому, суд звертає увагу на те, що вказаної підстави про оскарження вказаного наказу для обґрунтування своїх позовних вимог позивачем у справі №826/240/15 не зазначалось, а також оскарження наказу №178/1 від 22.12.2014 відбулося після прийняття судом рішення у даній справі. Тобто позивачем визначено іншу підставу позову, яка не була предметом дослідження судом, оскільки не зазначалася позивачем у первинному позові.

При цьому, положеннями ч.6 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може розглядати інші підстави позову.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки заявником визначено іншу підставу позову як істотну обставину для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, заява ОСОБА_1 не може бути визнана належно обґрунтованою.

Стосовно того, що ОСОБА_1 наголошує на перегляді судового рішення саме з підстав скасування наказу 178/1 від 22.12.2014 року в частині, суд зазначає таке.

Обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.

До того ж не вважається нововиявленими обставини зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Така позиція неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду, зокрема і в постановах від 26.02.2020 у справі №800/578/17 і від 27.05.2020 у справі №802/2196/17-а.

З огляду на викладене, суд зазначає, що заявником висловлено незгоду саме з прийнятим у справі №826/240/15 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.03.2015, тобто заявник фактично стверджує про необхідність перегляду судового рішення з урахуванням тих обставин і доводів, що не були заявлені позивачем, а відтак і не були предметом дослідження суду.

Крім того, суд звертає увагу, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.10.2019 року у справі №815/5767/15 касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду 04.12.2015 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду 23.03.2016 у справі № 815/5767/15 скасовано. Провадження у справі № 815/5767/15 закрито.

У п.1 ч. 4 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.368 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Розгляд судом матеріалів цієї адміністративної справи, змісту рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2015 в адміністративній справі №826/240/15 із зазначеними позивачем обставинами свідчать про те, що вказані обставини не підпадають під жоден із передбачених законодавством та визначених вище критеріїв для того, щоб бути віднесеними до нововиявлених обставин.

Крім того, суд додатково зазначає, що в контексті п.1 ч.2 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для перегляду судового рішення можуть слугувати лише ті фактичні обставини, які мали істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі та суду. Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Враховуючи викладене та керуючись ст.241-243, 248, 361-369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.03.2015 року у справі № 826/240/15 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому п.5 ч. 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Шостого апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур