Справа № 240/13023/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Майстренко Н.М.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування пункту наказу та наказу, зобов`язання поновити на посаді та здійснити нарахування і виплату грошового забезпечення,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08.07.2020 №795 "Про застосування дисциплінарних стягнень";
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 10.07.2020 № 187 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції, начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 13.07.2020;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області поновити на посаді начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 13.07.2020;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області здійснити нарахування та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що факт вчинення ним дисциплінарного проступку відповідачем не доведений, а тому були відсутні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби. Зазначає, що станом на час пред`явлення позовної заяви до суду він не притягувався до кримінальної відповідальності.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до розгляду.
У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що працівниками УСБУ у Житомирській області 09.06.2020 спільно зі слідчим управлінням ТУ ДБР м. Хмельницького під процесуальним керівництвом прокуратури Житомирської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 затримано під час отримання неправомірної вигоди. Підставою для прийняття оскаржуваного наказу стали обставини порушення позивачем саме службової дисципліни, встановлені та повністю підтверджені матеріалами та висновком проведеного службового розслідування.
Ухвалою суду від 29.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Протокольною ухвалою від 18.11.2020 суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, дослідивши належним чином зібрані докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов таких висновків.
Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у поліції на посаді начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.
На підставі зазначеного наказу Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області відповідно до п. 1 ст. 70 Закону України "Про Національну поліцію" та п. 1 ст. 17 Закону України "Про дисциплінарний статут Національної поліції України" відсторонено ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків за займаною посадою.
Відповідно до пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 08.07.2020 №795 за грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині недотримання Присяги поліцейського, пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині бути вірним Присязі поліцейського, п. 3 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині запобігання вчиненню правопорушень, п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію", ст.ст. 3, 22 Закону України "Про запобігання корупції" застосовано до ОСОБА_1 - начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області - дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 10.07.2020 №187 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію України" від 02.07.2015 №580-VIII (у редакції, чинній на момент винесення спірного наказу, далі - Закон №580-VIII).
Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (ч. 1 ст. 1 Закону №580-VIII).
Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону №580-VIII.
Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема, домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Статут).
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Частиною першою статті 1 Статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до положень статті 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Дисциплінарне стягнення та його види визначенні ст. 13 Статуту.
Правовий аналіз наведених положень є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Статтею 14 Статуту закріплено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч. 2 ст. 14 Статуту).
Згідно з п. 3 ст. 14 цього Статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (п. 4 ст. 14 Статуту).
Поряд з цим, ч. 7 ст. 19 Статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
У висновку службового розслідування зазначено, що 09.06.2020 о 23:30 до УКЗ ГУНП в Житомирській області надійшла інформація про те, що цього ж дня, близько 22:10 в м. Житомирі по вул. Кибальчича, поблизу будинку №9, працівниками УСБУ в Житомирській області спільно з слідчими Територіального управління ДБР, розташованого в м. Хмельницькому, під процесуальним керівництвом прокуратури Житомирської області, під час отримання неправомірної вигоди, затримано начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чуднів Житомирської області, освіта вища, у 2011 році закінчив Житомирський державний технологічний університет, в ОВС з 03.01.2014 по 06.11.2015, у Національній поліції України з 07.11.2015, на займаній посаді з 24.01.2020, діючих дисциплінарних стягнень не має, який перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї та спеціальних засобів (з 04.06.2020 по 09.06.2020 перебував на амбулаторному лікуванні у Державній установі "Територіальне медичне об`єднання МЕС України по Житомирській області").
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.06.2020 ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю.
Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (пункт 1 розділу V Порядку №893).
Пунктом 4 розділу V Порядку №893 передбачено, що службове розслідування має встановити:
наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;
наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;
ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;
обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;
відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
вид і розмір заподіяної шкоди;
причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування (п. 2 розділу VI Порядку №893).
Відповідно до положень п. 5 розділу VI Порядку №893 у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:
висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;
вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку.
Як встановлено судом, за наслідками проведення службового розслідування відповідач визнав доведеним факт вчинення дисциплінарного проступку, який полягав у тому, що позивач, використовуючи своє службове становище, вирішив отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_2 за сприяння у призначенні покарання, яке не пов`язане із позбавленням волі.
Проте суд, з огляду на хронологію подій, які мали місце за обставин даної справи, не може беззастережно погодитись з однозначністю такого висновку, а відтак і визнати законним звільнення позивача.
При отриманні цих коштів 09.06.2020 ОСОБА_1 і був затриманий
Суд, вирішуючи питання про те, чи беззаперечно відповідач з`ясував обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, вважає, що таке з`ясування не можна визнати належним та таким, що виключає будь-які сумніви у кваліфікації вчинку позивача.
Так, як було зазначено, позивачу за наслідками службового розслідування інкримінується отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_2 за сприяння у призначенні покарання, яке не пов`язане із позбавленням волі.
Судом було витребувано з Малинського районного суду Житомирської області справу №283/1017/20 та досліджено текст угоди про визнання винуватості від 30.01.2020. Так, пунктом 5 зазначеної угоди передбачено звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання із іспитовим строком. Дана угода окрім обвинуваченого підписана його захисником - Михайлом Вдовенком.
Суд констатує, що станом на початок травня обрання такого виду покарання вже було обумовлено угодою від 30.01.2020, яку ОСОБА_2 підписував зі своїм захисником, а відтак відповіді на питання, яким чином позивач міг умисно маніпулювати цим фактом, службове розслідування не надає та не спростовує відповідні логічні сумніви.
Важливо відмітити, що у повідомленні про зміну підозри встановлений факт того, що 09.06.2020 позивач та ОСОБА_2 зустрічались двічі - близько 11 години та 22 години.
У той же час, під час службового розслідування ці обставини взагалі встановлені не були, що свідчить про його формальність та поверхневість.
Усе наведене свідчить на користь висновку, що обставин, за яких позивач скоїв дисциплінарний проступок, його причин і умов у висновку службового розслідування не встановлено, так само як і не зроблено беззаперечного висновку про підтвердження відомостей, які стали підставою для призначення службового розслідування.
У жодному разі не заперечуючи право роботодавця звільнити зі служби працівника, що скоїв проступок, не сумісний зі званням поліцейського, суд не може визнати правомірним таке право, реалізоване у більшій мірі на матеріалах кримінального провадження, в межах якого змінено кваліфікацію діянь підозрюваного, без належного, всебічного та беззаперечного встановлення цих обставин самим роботодавцем.
Саме лише посилання на публікацію в пресі інформації про вчинене позивачем правопорушення теж не може бути визнане достатньою підставою для реалізації дисциплінарного стягнення, позаяк відповідачем не було здійснено повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, оскільки відповідачем безпосередньо навіть не встановлено фактичних обставин контактів позивача з ОСОБА_2 .
Відомостей, яким чином всі суперечності цієї справи були оцінені відповідачем при обранні виду дисциплінарного стягнення, висновок службового розслідування не містить, що також вказує на відсутність розуміння мотивів, якими керувався відповідач, обираючи саме такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення.
Отже, враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачем беззаперечно не доведений, а тому підстави для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби не можуть бути визнані судом достатніми.
Одночасно суд зазначає, що провівши належним чином службове розслідування та безпосередньо встановивши відповідні факти і обставини, відповідач не був би позбавлений можливості реалізувати своє право на звільнення саме у порядку дисциплінарного провадження працівника, дії якого спричинили негативну реакцію суспільства. Однак таких дій у встановленому законом порядку ним вчинено не було.
При цьому, вчинення кримінального правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції, що передбачена пунктом 10 частини першої статті 77 Закону №580-VІІІ, тоді як для звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення недостатньо одного факту відкриття кримінального провадження, а необхідним є підтвердження службовим розслідуванням відповідних обставин. Такі обставини, які б беззаперечно та неспростовно вказували на неналежну поведінку позивача як поліцейського, відповідачем встановлені не були, висновок службового розслідування є сумнівним з точки зору його логічності, послідовності та обґрунтованості.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
У рішенні від 10.02.1995 по справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Також слід зазначити, що 26.09.2006 Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Грабчук проти України" зазначив, що презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону. Цього достатньо, навіть за відсутності жодного формального висновку, що існує деяка підстава припустити, що посадова особа вважає цю особу винною. Питання, чи порушує твердження посадової принцип презумпції невинуватості, має бути з`ясоване у контексті тих фактичних обставин, у яких це твердження було зроблене.
Суд зазначає, що станом на час розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні відомості про притягнення позивача до кримінальної відповідальності (набрання законної сили відповідним рішенням суду), що, у свою чергу, свідчить про недоведеність вини позивача у правопорушенні, передбаченому ст. 369 Кримінального кодексу України (після зміни підозри).
Окрім того, жодних доказів, які б свідчили про недотримання позивачем положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського в матеріалах службового розслідування немає. Кожне з порушень повинно бути доведено та підкріплено відповідними доказами, при цьому наявність лише загального посилання не доводить наявність такого порушення.
Наведені обставини свідчать про незаконність звільнення позивача зі служби в поліції, що в силу статті 235 Кодексу законів про працю України є підставою для поновлення його на займаній посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Щодо позовних вимог про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Таким чином, при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають застосуванню положення Порядку №260.
Так, пунктом 9 Порядку №260 визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Пункт 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачає, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.
Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.
Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Національної поліції в Житомирської області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.07.2020 по день винесення рішення по справі включно.
Відповідно до положень ст. 371 КАС України судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та нарахування і виплати суми середнього грошового забезпечення за один місяць допустити до негайного виконання.
Підстави, передбачені вимогами ст.ст. 139-143 КАС України, для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі, відсутні.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255 КАС України,
Визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 08.07.2020 №795 "Про застосування дисциплінарних стягнень".
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 10.07.2020 № 187 о/с в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 13.07.2020.
Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору кримінальної поліції Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 13.07.2020.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13.07.2020 по день винесення рішення по справі включно.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та нарахування і виплати суми середнього грошового забезпечення за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення виготовлено: 11.12.2020.

Суддя Н.М. Майстренко