Справа № 520/12984/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

10 грудня 2020 року справа № 520/12984/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Горшкової О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та заяву відповідача про залишення без розгляду позовної заяви у адміністративній справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ (проспект Льва Ландау, буд. 27,м. Харків,61080) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

Харківський національний університету внутрішніх справ звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в сумі 47048 (сорок сім тисяч сорок вісім гривень) грн. 81 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та зарахована курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ. Відповідно контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, ОСОБА_2 за недотримання вимог договору повинна відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 47048,81 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року відкрито спрощене провадження у справі за правилами ст.262 КАС України.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано сторонам у справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Відповідачем на адресу суду надіслано заяву, в якій ОСОБА_3 просила залишити без розгляду позовну заяву Харківського національного університету внутрішніх справ про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі, посилаючись на те, що позивачем пропущено встановлений ст.122 КАС України строк звернення до суду.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Відповідач - ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України з 18.08.2014 по 23.06.2018.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 11.08.2014 №174 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ з 01.09.2014.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 23.06.2018 року №246 о/с відповідача відрахували зі складу курсантів та направили до Головного управління НП в Харківській області.

В подальшому, наказом Головного управління НП в Харківській області від 30.10.2018 №184 о/с відповідача було звільнено зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію".

При цьому, під час розгляду справи встановлено, що 01.09.2014 року на виконання вимог Закону України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ "Про міліцію2 та наказу МВС від 14 травня 2007 року №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України" між ОСОБА_1 , ХНУВС та ГУ МВС України в Харківській області укладено тристоронній контракт (договір) про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

Пунктом 2.3.6 зазначеного договору передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, Відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3.2 договору підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Матеріали справи свідчать, що 01.09.2017 року між відповідачем, Харківським національним університетом внутрішніх справ та ГУНП України в Харківській області укладено тристоронній контракт про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

Пунктом 3.2, 2.3.6 договору та абз. 5 п. 3 розділу 2 тристороннього контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, передбачено, що особа зобов`язана у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію".

Листом ГУНП України в Харківській області від 30.10.2018 №7214/119-12/01-2018, який отримано позивачем 01.11.2018, позивача було повідомлено про звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ.

Згідно з довідками-розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням курсанта, складених відповідно до Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ на загальну суму 47048,81 грн.

Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем було подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду, в обґрунтування якого вказано, що для вирішення питання щодо відшкодування особам витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовам навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року №261, позивач звернувся 03.10.2019 року до Дергачівського районного суду Харківської області. При цьому, 01.09.2020 року Харківський національний університет внутрішніх справ отримав ухвалу від 20.11.2019 року по справі №619/4045/19, якою закрито провадження по цивільній справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Отже, вказано, що відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. З моменту отримання ухвали Харківським національним університетом внутрішніх справ подав позов.

Надаючи оцінку заявленому клопотанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом, іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Приписами частини третьої статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зазначає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

Суд зазначає, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.12.2018 року в справі № 804/285/16, висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 10.10.2019 року в справі №140/721/19, від 30.09.2019 року в справі № 340/685/19, від 24.12.2019 року в справі №824/284/19-а, від 29.04.2020 року в справі №560/1942/19, від 18.06.2020 року в справі №140/2024/19.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач первинно звернувся із даним позовом в порядку ЦПК України.

Так, за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20.11.2019 року по справі №619/4045/19 закрито провадження у цивільній справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 стягнення витрат, пов`язаних з утриманням.

Зі змісту зазначеної ухвали вбачається, що в якості підстави для закриття провадження у справі вказано на обставини того, що даний спір про стягнення з особи витрат, пов`язаних з її утриманням під час навчання, за позовом ХНУВС підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

В клопотання про поновлення строку звернення до суду представник позивача зазначає, що дізнався про вказану ухвалу Дергачівського районного суду лише 01.09.2020 року

Разом з тим, наданої відповідачем копії ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року по адміністративній справі №520/13936/19, вбачається, що позивач вже звертався до адміністративного суду в аналогічною позовною заявою, яка була повернута судом 20.12.2019 року.

Ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року в адміністративній справі 520/13936/19 за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення 47048,81 грн. була отримана представником позивача за довіреністю 24.12.2019 року, що підтверджується відомостями з інформаційної системи "Діловодство спеціалізованого суду".

Поряд з тим, з даним позовом до суду позивач звернувся 28.09.2020 року, тобто через більш ніж 9 місяців після повернення позовної заяви Харківським окружним адміністративним судом ухвалою від 21.12.2019 року та більш ніж 10 місяців після закриття провадження у справі ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20.11.2019.

Суд зазначає, що зі змісту позовної заяви та доданих документів не вбачається наведення позивачем будь-яких аргументів щодо наявності обставин, які би свідчили про відсутність об`єктивної можливості вчасно звернутись до суду з цим позовом.

При цьому, посилання представника позивача на обставини отримання ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 20.11.2020 року саме 01.09.2020 року не можуть вважатися судом належними та обґрунтованими доказом поважності причин пропуску строку звернення до суду. Тим більше, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 20.11.2020 року була оприлюднена 25.11.2019 року.

В той же час, суд зазначає, що станом на момент звернення позивача із даним позовом в порядку ЦПК України вже Великою Палатою Верховного Суду була викладена у постановах від 12.12.2018 року у справі №804/285/16 та від 13.02.2019 року у справі №636/93/14-ц позиція стосовно підсудності даної категорії спорів та визначено, що останні підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано до суду належних та обґрунтованих доказів об`єктивної неможливості своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

У справі Європейського суду з прав людини Стаббігс та інші проти Великобританії визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Рішенні Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії від 25 січня 2000 року Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.09.2020 року по справі №520/8425/19.

Відповідно до положень п.8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на те, що судом виявлено обставини пропущення позивачем строку на звернення до суду після відкриття провадження у справі та не встановлено поважності підстав для його поновлення, то суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Клопотання Харківського національного університету внутрішніх справи про поновлення строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_4 про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.О. Горшкова