Справа № 207/2908/20
Суддя: Бистрова Л. О.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/2908/20
№ 2-а/207/67/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

за участю секретаря Мозоль О.О.

розглянувши у судовому засіданні у м. Кам`янське адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3353278 від 29.10.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 29 жовтня 2020 року, він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.440, (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 (номерний знак НОМЕР_2 ). На 245 км. автомобільної дороги М-21, він був зупинений працівником поліції, яким була складена постанова серії ЕАМ № 3353278 від 29.10.2020 року за порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху за перевезення великогабаритного вантажу більше чим 3м. та накладено штраф у розмірі 510,00 грн., за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки при розгляді справи не було з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили про виявлення ознак правопорушення в його діях.

Так, 29.10.2020 року він здійснював перевезення вантажу, відповідно до узгодженого дозволу № 2020-56 НГ від 20.10.2020 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Під час зупинки ним були надані працівнику поліції для перевірки всі необхідні документи, зокрема і Дозвіл. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів дотримання процедури здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці. Фактична зупинка автомобіля була здійснена на узбіччі дороги при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів, до того ж, вимірювання з використанням відповідного обладнання взагалі не відбувалось, що є грубим порушенням Порядку № 879. Просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ № 3353278 від 29.10.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначає, що Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах Правил дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 29.10.2020 року о 03:02 год. при здійсненні патрулювання екіпажем, на а/д М-21 245 км., поліцейським було зупинено транспортний засіб MAN TGX 26.440, (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 (номерний знак НОМЕР_2 ), водій якого ОСОБА_1 перевозив великогабаритний вантаж ширина якого становила 3 м. без відповідного дозволу, чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП. Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги - 4 м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м.), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Даний пункт ПДР України є бланкетною нормою та у своєму змісті відсилає до положень постанови КМУ від 18.01.2001 р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». Оскільки транспортний засіб під керуванням позивача здійснював перевезення великогабаритного вантажу, на нього поширюються вимоги Постанови КМУ від 18.01.2001 року № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами». При розгляді справи позивачу були роз`ясненні його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Окрім цього, позивач був належним чином ознайомлений зі змістом та суттю скоєного ним правопорушення. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3353278 від 29.10.2020 року до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до зазначеної постанови, 29 жовтня 2020 року о 03.02 год., ОСОБА_1 на автомобільній дорозі М-21 245 км., керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 26.440, (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 (номерний знак НОМЕР_2 ) та перевозив великогабаритний вантаж ширина якого становила 3 м., чим порушив п.22.5 Правил дорожнього руху України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та ст.284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив великогабаритний вантаж без відповідного дозволу. Однак, в матеріалах справи наявний Дозвіл № 2020-56 НГ від 20.10.2020 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який дозволяв позивачу участь у дорожньому русі транспортного засобу вагові або габаритні параметри якого перевищують нормативні.

Крім того, відповідачем не надано суду доказів (пояснення свідків, тощо) на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, як того вимагає ст. 251 КУпАП, а зазначені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини не розкривають об`єктивну сторону правопорушення.

Таким чином, постанова, винесена відповідачем 29.10.2020 року серії ЕАМ № 3353278 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП і про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. не відповідає вимогам законодавства, тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3353278 від 29.10.2020 року задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Колосюк Мар`яни Ігорівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3353278 від 29 жовтня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 132-1 КпАП України у вигляді штрафу у сумі 510 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.О. Бистрова