Справа № 417/1206/20
Суддя: Рукас О. В.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 417/1206/20
Провадження № 2-а/417/19/20
РІШЕННЯ

Іменем україни

"14" грудня 2020 р. с.Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Рукас О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача - адвоката Хорольського Ігоря Володимировича до заступника начальника відділу з персоналу ВПС «Мілове» ім.В.Банних Гордійчука Віталія Миколайовича про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2020 року до Марківського районного суду Луганської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника позивача - адвоката Хорольського Ігоря Володимировича до заступника начальника відділу з персоналу ВПС «Мілове» ім.В.Банних Гордійчука Віталія Миколайовича про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Постановою №002205 від 27.10.2020 р. позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, а саме, за перетинання державного кордону України з тимчасово-окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово-непрацюючий пункт пропуску «Ізварине».

Постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 258 КУпАП «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається».

Однак, позивач в зв`язку із непогодженням із винесеною постановою, звертається до суду з позовом про скасування постанови, згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Даний факт свідчать про те, що посадовою особою не були виконані вимоги ст. 258 КУпАП, оскільки позивач звернувся з даним позовом до суду.

Крім того, стаття ст. 283 КУпАП чітко визначає, що повинна містити постанова про накладення адміністративного стягнення. Відповідно до п. 6, п. 7, розділу IV Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, зареєстрованої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 вересня 2013 року № 898 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 грудня 2018 року № 1046), постанова підписується посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, та скріплюється (за наявності) печаткою відповідного органу (підрозділу) охорони державного кордону. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

У постанові зазначено, що позивач перетнув Державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово не працюючий КПП «Ізварине», чим порушив вимоги п.3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 р., з чим він не згідний, оскільки даний факт не підтверджений жодним належним доказом, та ґрунтується лише на припущеннях, що є не допустимим.

На підставі викладеного, позивач вважає вказану постанову незаконною та просить суд її скасувати.

Відповідно до Клопотання представника позивача - адвоката Хорольського І.В. від 19.11.2020 року, останній прохає суд розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.23-24).

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 19.11.2020 року відкрито спрощене провадження у справі та запропоновано відповідачу, надати відзив на позовну заяву та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача у 10-ти денний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, також відповідачу роз`яснено право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.25-26).

Зазначену ухвалу суду, відповідач отримав 26.11.2020 року (а.с.41).

Відповідач будучи повідомленим належним чином про відкриття провадження у справі, заперечень або відзиву на позов до суду не дав.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї їз сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причина неявки не відома, хоча повідомлення про час і місце розгляду справи було направлено заздалегідь (а.с.39).

Представник позивача - адвокат Хорольський І.В. в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій прохав суд розглядати справу без його участі та участі позивача в порядку спрощеного провадження (а.с.24, 48).

Відповідач - заступник начальника відділу з персоналу ВПС «Мілове» ім.В.Банних Гордійчук В. М. будучи повідомленим належним чином про відкриття провадження у справі(а.с.41), заперечень або відзиву на позов до суду не дав. В судове засідання не з`явився, хоча повідомлення про час і місце розгляду справи було направлено та отримано заздалегідь (а.с.46), клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи в судовому засіданні за його участю не надав.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч. 1ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом було встановлено, що заступником начальника відділу з персоналу ВПС «Мілове» ім.В.Банних Гордійчуком Віталієм Миколайовичем 27.10.2020 року винесено постанову № 002205 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-2 КУпАП, а саме за те, що 27.10.2020 року о 02 годині 50 хвилин під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через Державний кордон України «Мілове» було виявлено громадянина України ОСОБА_1 який пояснив, що 26.10.2020 року о 19 годині 00 хвилин в п.Ізварине на напрямку н.п. Ізварине (ТОТ) - н.п.Донецьк (РФ) здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації, таким чином порушив п.3 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій» затверджено ПКМУ від 17.07.2019 року №815, тобто скоїв правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.204-2 КУпАП (а.с.29). Разом з тим, позивач оскаржує правомірність складення відповідачем зазначеної постанови та факт порушення ним ч.1 ст. 204-2 КУпАП.

Згідно ч. 1ст. 204-2 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

У відповідності до змісту ст.222-2 КУпАП справи про адміністративні правопорушення за ст.204-2 КУпАП розглядають органи Державної прикордонної служби України та накладають стягнення.

Згідно ч.1 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови, згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень, що в свою чергу свідчить про те, що посадовою особою не були виконані вимоги ст.258 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не погоджується та оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладається.

Відповідно п.3 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій» затверджено ПКМУ від 17.07.2019 року №815, зазначено, що в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи,давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

На підставі вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що відповідач, неправомірно застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В оскаржуваній постанові №002205 від 27.10.2020 року взагалі відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 27.10.2020 року №002205, якою позивача визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, та закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2,5, 8, 9, 77, 90, 139, 241-243, 246, 286 КАС України, ст. ст. 247, 251, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 в особі представника позивача - адвоката Хорольського Ігоря Володимировича до заступника начальника відділу з персоналу ВПС «Мілове» ім.В.Банних Гордійчука Віталія Миколайовича про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення № 002205 від 27.10.2020 року винесену заступником начальника з персоналу ВПС «Мілове» ім.В.Банних Гордійчуком Віталієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-2 КУпАП - закрити.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів, відповідно до ч. 4 ст.286 КАС України, з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Марківський районний суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Рукас