Справа № 415/6240/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/6240/20
Провадження № 2-а/415/409/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та начальника 1-ї групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) з ВПС «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни про визнання скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та начальника 1-ї групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) з ВПС «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни про визнання скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що постановою, винесеною начальником 1-ї групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) ВПС «Мілове» ім. В. Банних капітан Франчук Тетяна Анатоліївна № 000852 від 28 вересня 2020 року, його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1 700 гри. 00 коп. за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за те, що 28.09.2020 року о 01 годині 30 хв. під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» було виявлено його - громадянина України ОСОБА_1 , який пояснив, що 27.09.2020 року приблизно о 12 год. 00 хв. перетнув державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України «Маринівка», чим порушив вимоги п. 3 постанови КМУ № 815 від 17 липня 2019 року «Про затвердження порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з цих територій».

Позивач не погоджується з даною постановою про накладання на нього адміністративного стягнення з наступних підстав.

Однак, начальник 1-ї групи ПІК відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) ВПС «Мінове» ім. В. Бачних капітан Франчук Тетяна Анатоліївна не є тією посадовою особою, яка має право розглядати справу про адміністративне правопорушення і накладати на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також в постанові № 000852 від 28 вересня 2020 року він не бачить ніяких документів, чи посилання на які документи, що уповноважили цю посадову особу розглядати цю справу про адміністративне правопорушення та накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до Закону України № 1669-УІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та згідно п. п. 21 п. 1 Переліку населених пунктів де проводиться антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням КМУ № 1275- р від 02.12.2015 року вказано, що - Донецька область, міста обласного значення м. Сніжне (Сніжнянська міська рада).

Згідно з затвердженим Розпорядженням КМУ № 106-р від 18.02.2015 року, пункт пропуску (пункт контролю) «Маринівка» Шахтарський район Донецької області було закрито.

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 Сніжнянським МВ УМВС України в Донецькій області 13.10.2001 року позивач ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Починаючи з 12.03.2020 року згідно з постановою КМУ від 12.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID - 19» було введено карантин, також згідно з постановою КМУ від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID - 19, спричиненої короно вірусом» дію адаптивного карантину подовжено до 31 серпня 2020 року включно.

Також згідно з Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, направлених на попередження виникнення на попередження виникнення та розповсюдження короно вірусної інфекції (СОVID - 19)», карантин було визнано форс-мажорною обставиною.

Згідно з постановою КМУ № 1056 від 18.12.2019 року «Про дію окремих положень міжнародних договорів України з Російською Федерацією», при виїзді з території України на територію Російської Федерації він повинен мати закордонний паспорт громадянина України.

Тому позивач вирішив отримати на підконтрольній території України закордонний паспорт громадянина України. Також він знав, що в`їзд на територію України з території Російської Федерації можливий на підставі внутрішнього паспорту громадянина України.

На час розгляду 23.08.2020 року о 21 год. 00 хв. відносно позивача постанови про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 статті 204-2 КУпАП та накладання на нього адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу усі КПВВ з боку тимчасово окупованої території України окремих районів Донецької області не працювали взагалі.

Однак в цей день працював КПВВ «Новотроїцьке» з боку підконтрольної території України хоча з боку тимчасово окупованої території України окремих районів Донецької області перетин лінії розмежування йому не можливий тому, що окупаційною владою було дозволено громадянам тільки виїзд з цієї території на підставі реєстрації на підконтрольній території України, а тому що він зареєстрований на непідконтрльній території України, він не має взагалі ніякої можливості та тільки під тиском форс-мажорних обставин перетнути лінію розмежування з незалежних від нього причин, він був вимушений виїхати через непрацюючий з боку України пункт пропуску «Маринівка» та виїхав на територію Російської Федерації щоб потрапити на підконтрольну територію України через державний кордон для отримання закордонного паспорту громадянина України.

Згідно з Постановою Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року по справі № 235/2357/17 «документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Також вважає, що до цих правовідносин повинні бути застосовані так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, зокрема моє конституційне право на свободу пересування.

Однак якщо були б відкритті з боку непідконтрольної території України перетини лінії розмежування, позивач би взагалі не виїжджав на територію Російської Федерації щоб потрапити на підконтрольну територію України, а діяв в передбачуваний законодавством України порядку в`їзду-виїзду з непідконтрольних територій України.

Також позивач вважає, що в його діях відсутня обов`язкова суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення норм частини. 1 статті 204-1 КУпАП, а саме: умисність вчинення цього правопорушення, а тільки в його діях вбачається ознаки форс-мажорних обставин для захисту права на вільне пересування та отримання закордонного паспорту громадянина України.

Також цією посадовою особою при накладанні на нього адміністративного стягнення не була врахована передбачена п. 1 ч. 1 статтею 34 КУпАП, а саме щире розкаяння винного.

На підставі викладеного, просила суд скасувати постанову начальника 1-ї групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) ВПС «Мінове» ім. В. Банних капітан Франчук Тетяни Анатоліївни № 000852 від 28 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та закрити провадження по адміністративному правопорушенню.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії №000852 від 28.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

05.11.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/6240/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

Відзив на позов не надійшов.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надсилав.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №000852 від 28.09.2020 року особа щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.09.2020 року о 01 годині 30 хвилин під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» був виявлений як громадянин України, який пояснив, що 27.09.2010 о 12.00 годині перетнув державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України «Маринівка», чим порушив вимоги п. 3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій відповідальність за що передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Прийнято рішення щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №000852 від 28.09.2020 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові №000852 від 28.09.2020 року, посилаючись на не порушення ним правил перетину та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів правомірності свого рішення, окрім того, не надав і відзиву на позовну заяву.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та правомірності свого рішення, відповідачем не надані належні, допустимі та достатні докази.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення №000852 від 28.09.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та начальника 1-ї групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) з ВПС «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни про визнання скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та начальника 1-ї групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) з ВПС «Мілове» ім. Віктора Банних капітана Франчук Тетяни Анатоліївни про визнання скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справи про адміністративне правопорушення №000852 від 28.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: Начальник 1-ї групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) з ВПС «Мілове» ім. Віктора Банних, капітан Франчук Тетяна Анатоліївна, місце роботи за адресою: буд. 58, вул. Міловське, смт. Мілове, Міловський район, Луганська область, 92500, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 11.12.2020.

Суддя Ю.О. Калмикова