Справа № 640/16091/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

11 грудня 2020 року справа №640/16091/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років, викладене у листі від 12 травня 2020 року №2600-0303-8/58347; 2) зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 80 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 04 травня 2020 року №21-899зп з розрахунку 80% із заробітної плати - 66 948,70 грн, без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01 червня 2020 року, та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01 квітня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідач протиправно відмовив в здійсненні перерахунку та виплаті пенсії, виходячи з розміру заробітної плати, визначеному у довідці Офісу Генерального прокурора від 04 травня 2020 року, що порушує конституційні права позивача на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/16091/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Судом встановлено, що в прохальній частині позовної заяви позивач просить провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, починаючи з 01 червня 2020 року та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01 квітня 2020 року, однак, по тексту позовної заяви та відповідно до наданих позивачем пояснень та обґрунтувань позивач просить здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 квітня 2020 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем в прохальній частині позовної заяви допущено описку, а позовні вимоги включають прохання провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 80 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 04 травня 2020 року №21-899зп з розрахунку 80% із заробітної плати - 66 948,70 грн, без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01 квітня 2020 року, та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01 квітня 2020 року.

Ухвалою від 31 серпня 2020 року відповідачу відмовлено в задоволені клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі №640/16091/20.

Позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, щодо підтвердження факту попереднього перерахунку пенсії позивача, виходячи із заробітної плати станом на 2015 рік.

Суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача та долучити до матеріалів справи лист Департаменту пенсійного забезпечення ПФУ від 16 липня 2020 року № 19453-16111/1/Ф03/8-2800/2, лист ГУ ПФУ в м. Києві від 03 липня 2020 року №2600/0303-8/89032 та заяву до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідач подав відзив, в якому зазначив, що:

- перерахунок пенсій проводиться у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури або в зв`язку із індивідуальними змінами, що впливають на збільшення заробітної плати; після 13 грудня 2019 року - дати ухвалення рішення Конституційним судом України від №7-р(II)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймалися; позивач звільнений з посади до 13 грудня 2019 року, тому підстави для перерахунку його пенсії по заяві від 12 травня 2020 року відсутні.

- призначення та виплата пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу, тому суд не може зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з конкретної суми середньомісячного заробітку чи конкретного розміру пенсії, потрібно врахувати факт здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату, отже відсутні підстави для врахування конкретної суми заробітної плати для обчислення, нарахування розміру пенсії;

- відповідно до частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а тому позивач не має право на повторний перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром;

- позовні вимоги виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01 квітня 2020 року, а перерахунок здійснити з 01 червня 2020 року суперечать між собою;

- довідка про заробітну плату №21-899зп, на підставі якої позивач просить здійснити перерахунок, видана Офісом Генерального прокурора 04 травня 2020 року, тобто відповідач просить виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час раніше, ніж видана довідка про заробітну плату та звернувся за перерахунком пенсії, тому відсутні підстави виплати різниці раніше дати видачі довідки про заробітну плату, яка дає право на перерахунок та самого звернення за перерахунком;

- стягнення на користь позивача судових витрат призведе до нецільового використання коштів та порушення вимог частини другої статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначає, що відзив є необґрунтованим, не підлягає задоволенню, повторно обґрунтував свої вимоги рішенням Конституційного Суду України (другий сенат) від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)2019 та звернув увагу на порушення відповідачем статті 162 Кодексу адміністративного судочинства.

Крім того, позивач 03 листопада 2020 року подав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, відповідно до якого просить долучити копію листа ГУ ПФУ в м. Києві від 26 жовтня 2020 року №24216-25033/Ф-02/8-2600/20.

Суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача, оскільки на дату подачі позову зазначений лист у позивача був відсутній та долучити до матеріалів справи копію листа ГУ ПФУ в м. Києві від 26 жовтня 2020 року №24216-25033/Ф-02/8-2600/20.

Суд встановив, що вказана справа в частині визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі №560/2120/20, адміністративне провадження №Пз/9901/9/20, за результатами зразкової справи, що відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для врахування судом відповідних правових висновки Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з 01 серпня 2012 року у розмірі 80% місячної заробітної плати.

Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року у справі №753/11943/16-а позивачу з 01 липня 2016 року здійснено перерахунок пенсії відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, чинній на час призначення пенсії, в розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії від 12 травня 2020 року, до якої долучив довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, видану Офісом Генерального прокурора від 04 травня 2020 року №21-899зп.

Відповідач розглянув заяву позивача та листом від 12 травня 2020 року №2600-0303-8/58347 відмовив в перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що перерахунок пенсій проводиться у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури або в зв`язку із індивідуальними змінами, що впливають на збільшення заробітної плати; після 13 грудня 2019 року - дати ухвалення рішення Конституційним судом України від №7-р(II)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), нормативно-правові акти про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не приймалися; позивач звільнений з посади до 13 грудня 2019 року, тому підстави для перерахунку його пенсії по заяві від 12 травня 2020 року відсутні.

Листом від 03 липня 2020 року №2600-0303-8/89032 відповідач надав відповідь на заяву позивача від 12 травня 2020 року та звернення від 05 червня 2020 року, яким повторно відмовив у здійсненні перерахунку пенсії, обґрунтовуючи тим, що у разі перерахунку пенсії з 01 квітня 2020 року згідно наданої позивачем довідки, виданої Офісом Генерального прокурора від 04 травня 2020 року №21-899зп, розмір пенсії позивача із обмеженням десятьма прожитковими мінімумами для осіб, що втратили працездатність становитиме 16 380,00 грн., оскільки позивач отримує пенсію згідно рішення суду в розмірі 16 668,11 грн., проводити такий перерахунок недоцільно.

Листом від 16 липня 2020 року №19453-16111/1/Ф-03/8-2800, розглянувши звернення позивача (від 10 червня 2020 року №16111/Ф-2800-20, від 25 червня 2020 року №17664/Ф-2800-20 та від 17 червня 2020 року №16111/Ф-2800-20), повідомив, що на підставі поданої 12 травня 2020 року заяви та довідки про заробітну плату від 04 травня 2020 року №21-899зп, виданої Офісом Генерального прокурора станом на 26 березня 2020 року, ГУ ПФУ в м. Києві з 01 квітня 2020 року проведено перерахунок пенсії позивача в розмірі 60% заробітної плати з урахуванням обмеження максимальним розміром пенсії, передбаченим статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» та станом на 01 липня 2020 року розмір пенсії складає 17 120,00 грн.

Позивач повторно направив відповідачу заяву від 25 вересня 2020 року щодо повторного перерахунку пенсії відповідно до довідці про заробітну плату від 04 травня 2020 року №21-899зп, виданої Офісом Генерального прокурора станом на 26 березня 2020 року, в розмірі 80% від сум усіх складових заробітку, у повному обсязі, без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії з 26 березня 2020 року.

Відповідач листом від 26 жовтня 2020 року №24216-25033/Ф-02/8/2600/20 відмовив у здійсненні такого перерахунку та повідомив, що статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що пенсійне забезпечення працівників прокуратури здійснюється у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, при цьому максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність; позивачу проведений перерахунок пенсії з 01 квітня 2020 року згідно довідки про складові заробітної плати, виданої Офісом Генерального прокурора, розмір пенсії після перерахунку склав 40 169,22 грн. та з урахуванням зазначеного розмір пенсії до виплати складає 17 120,00 грн.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих станом на дату призначення позивачу пенсії визначалось статтею 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

Згідно з частиною першою статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Частиною дванадцятою статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з частиною сімнадцятою статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах дванадцятій та сімнадцятій статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ.

В подальшому до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI, внаслідок яких частина сімнадцята статті 501 з 01 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

Законом України «Про внесення змін та визначення такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року №76-VІІІ до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ внесено зміни, зокрема, частину вісімнадцяту статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

14 жовтня 2014 року прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (в первинній редакції) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 01 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 501 Закону.

Законом України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2015 року, зокрема, внесено зміни:

- частину вісімнадцяту №1789-ХІІ викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;

-частину двадцяту статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року «Про прокуратуру» №1697-VІІ викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року, жоден закон не визначав умов (підстав) та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.

Конституційний Суд України 13 грудня 2019 року за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення №7-р(II)/2019, відповідно до якого визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Пунктом 3 Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Таким чином, з 13 грудня 2019 року Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України.

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) у позивача виникло право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Доводи відповідача про те, що після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-(ІІ)/2019 нормативно-правового акту про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини 20 статті 86 Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

При цьому, слід звернути увагу, що Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2017 року прийнята постанова від №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування, оскільки ця постанова уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру № 1697-VII з урахуванням рішення Конституційного Суду України 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Як встановлено судом, позивач звертався до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії від 12 травня 2020 року, до якої долучено довідку про заробітну плату, видану Офісом Генерального прокурора 04 травня 2020 року, тобто після прийняття рішення Конституційним Судом України.

В матеріалах справи міститься копія довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій, видана Офісом Генерального прокурора 04 травня 2020 року №21-899зп та відповідач не заперечує проти її достовірності.

У вказаній довідці відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р (ІІ)2019 та від 26 березня 2020 року №6-р/2020 зазначений розмір заробітної плати позивача, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування за нормами чинними на 26 березня 2020 року.

Таким чином, право позивача на перерахунок пенсії виникло з 13 грудня 2019 року, довідка, видана Офісом Генерального прокурора 04 травня 2020 року та містить інформацію щодо заробітної плати станом на 26 березня 2020 року, тому відмову відповідача в перерахунку пенсії позивачу у зв`язку відсутністю підстав для перерахунку, викладену в листі від 12 травня 2020 року №2600-0303-8/58347, суд вважає необґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним рішення відповідача щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії за вислугу років, викладене у листі від 12 травня 2020 року №2600-0303-8/58347.

В частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 04 травня 2020 року №21-899зп з розрахунку 80% із заробітної плати - 66 948,70 грн, без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01 квітня 2020 року суд зазначає таке.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та з 01 серпня 2012 року отримує пенсію за вислугу років згідно із розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати.

Відповідно до листів ГУ ПФУ в м. Києві від 16 липня 2020 року №19453-16111/1/Ф-03/8-2800 та від 26 жовтня 2020 року №24216-25033/Ф-02/8/2600/20 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01 квітня 2020 року на підставі довідки виданої Офісом Генерального прокурора 04 травня 2020 року №21-899зп (із заробітної плати - 66 948,70 грн).

Перерахунок проведено в розмірі 60% заробітної плати з урахуванням обмеження максимальним розміром пенсії, передбаченим статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» та розмір її складає 17 120,00 грн.

Як встановлено вище, на момент призначення позивачу пенсії порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах 12 та 17 статті статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ, якими передбачалось, зокрема, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за таким призначенням або перерахунком.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, без обмежень, які встановлені уже після призначення позивачу пенсії.

Відповідач у відповідь на заяви позивача (від 12 травня 2020 року та від 25 вересня 2020 року) відмовив в перерахунку пенсії в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати без обмеження максимальним розміром з посиланням на статтю 86 статті Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ, в редакції чинній на дату здійснення перерахунку, якою встановлено, шо пенсійне забезпечення працівників прокуратури здійснюється в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати.

Разом з цим, суд зазначає, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року у справі №753/11943/16-а:

- апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена;

- постанова Дарницького районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року скасована та ухвалена нова постанова, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволені;

- визнано неправомірними дії Лівобережного об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 17 червня 2016 року №18-989зп відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язано Лівобережне об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 липня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки Генеральної прокуратури України про заробітну плату від 17 червня 2016 року №18-989зп в розмірі 80% від суми заробітку за відповідною посадою та виплатити з урахуванням раніше проведених виплат.

Як вбачається зі змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року у справі №753/11943/16-а, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію з 01 серпня 2012 року за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону від 05 листопада 1991 року №1789-XII у розмірі 80 % середнього заробітку.

У зв`язку із збільшенням посадових окладів працівників прокуратури, позивач 21 червня 2016 року подав відповідачу заяву з необхідними документами про перерахунок раніше призначеної пенсії. За результатами розгляду заяви відповідач відмовив у перерахунку пенсії, обґрунтовуючи тим, що підстав для її перерахунку немає, що відповідає чинним на даний час вимогам законодавства та зазначив, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213 з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення в частині призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду не погодилася з висновками суду першої інстанції, який відмовив в задоволенні позовних вимог, виходячи з відсутності підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Колегія суддів вважає необґрунтованими і безпідставними доводи пенсійного органу про те, що станом на дату звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено про скасування норм щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, зокрема «Про прокуратуру», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, оскільки положення зазначеної правової норми поширюються виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки Генеральної прокуратури України від 17 червня 2016 року №18-989зп, відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 80% від суми місячного (чинного) заробітку.

Таким чином, право позивача на перерахунок та отримання пенсії, виходячи із 80% від суми місячної заробітної плати встановлено постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року у справі №753/11943/16-а.

Отже, на думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, викладене у листі від 12 травня 2020 року №2600-0303-8/58347.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до частини двадцятої статті 80 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 04 травня 2020 року №21-899зп з розрахунку 80% із заробітної плати - 66 948,70 грн, без обмеження граничного розміру пенсії, починаючи з 01 квітня 2020 року, та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко