Справа № 360/3215/20
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3215/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання - Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 28 серпня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про відмову у зарахуванні до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи у радгоспі ім. Артема з 15.07.1980 по 04.03.1985 року неправомірною;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 , період роботи у радгоспі ім. Артема з 15.07.1980 по 04.03.1985 року та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням вищевказаного періоду роботи.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що Управлінням Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області було призначено їй пенсію, починаючи з 02.05.2019 року. Однак до її загального стажу не було зараховано стаж за період з 01.11.1979 по 06.12.1999 у зв`язку з виправленням дати наказу на прийом на роботу. Загальний стаж на момент призначення пенсії складав 18 років 8 місяців 26 днів.

30.08.2019 позивач звернулася до відповідача та надав довідки про роботу від 30.08.2019 року № 675, № 676 за період з листопада 1979 року по 12 грудня 1995 року та з 13 грудня 1995 року по 6 грудня 1999 року, після чого йому було перераховано розмір пенсії з урахуванням довідки, починаючи з 02.05.2019 року.

З урахуванням вищезазначених довідок стаж роботи позивача склав 30 років 6 місяців 2 дні. Також нею до управління було надано довідки про заробітну плату від 03.04.2018 року № 205 та № 206. Проте, після повторної перевірки її пенсійної справи в березні 2020 року було виявлено помилки в довідках про роботу від 30.08.2019 року № 675, № 676 та довідках про заробітну плату від 03.04.2018 року № 205 та № 206, а саме виявлено помилку в написанні прізвища (згідно з паспортом від 05.03.1999 року НОМЕР_1 ОСОБА_1 (російською), тоді як в довідках ОСОБА_1 ), в результаті чого пенсійну справу було приведено у відповідність, тобто було виключено стаж та заробітну плату відповідно до довідок, в яких зазначено прізвище з помилкою.

Після приведення пенсійної справи у відповідність загальний стаж позивача склав 25 років 5 місяців 14 днів. Період стажу було зараховано на підставі трудової книжки з моменту переведення ОСОБА_1 на іншу посаду "робітницей цеху", а саме з 04.03.1985 року по 06.12.1999 року (зарахувати стаж з 15.07.1980 року з моменту переведення її на посаду доярки, на думку відповідача, неможливо у зв`язку з відсутністю підстави на переведення, що порушує вимоги 2.5 Інструкції).

Позивач вважає неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо не підтвердження та не зарахування стажу роботи на підставі довідок з місця роботи.

Ухвалою суду від 02.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.32-33).

Судові засідання, призначені на 01.10.2020, 27.10.2020 не відбулися з підстав, зазначених у довідках, що є в матеріалах справи, розгляд справи відкладався на іншу дату (а.с.41, 102).

21 жовтня 2020 року від представника відповідача за вх.№ 42877/2020 надійшов відзив на позов (а.с.46-47), в якому зазначено, що з 02.05.2019 позивачу була призначена пенсія по інвалідності (ІІ група). Згідно із записами трудової книжки позивачу не було зараховано стаж за період з 01.11.1979 по 06.12.1999 у зв`язку з виправленням дати наказу на прийом на роботу, що порушує п.2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110. Загальний стаж на момент призначення складав 18 років 8 місяців 26 днів. Розмір пенсії на момент призначення складав 1497,00 грн.

30.08.2019 позивач звернулась до управління та надала довідки про роботу від 30.08.2019 № 675, 676 за період з листопада 1979року по 12 грудня 1995 року та з 13 грудня 1995 року по 6 грудня 1999 року, після чого було перераховано розмір пенсії з урахуванням довідки, починаючи з 02.05.2019. З урахуванням вказаних довідок стаж склав 30 років 6 місяців 2 дні.

Зазначив, що при зверненні за призначенням пенсії позивачем були надані довідки про заробітну плату від 03.04.2018 № 205 та № 206, перевірка відповідності даних щодо яких до управління надійшла 23.09.2019. Тому у вересні 2019 року позивачу було перераховано пенсію, починаючи з 02.05.2019.

Після повторної перевірки пенсійної справи в березні 2020 року було виявлено помилки в довідках про роботу від 30.08.2019 № 675 та № 676 та довідках про заробітну плату від 03.04.2018 № 205 та № 206, а саме: виявлено помилку в написанні прізвища (згідно з паспортом від 05.03.1999 НОМЕР_1 ОСОБА_1 (російською), тоді як в довідках ОСОБА_1 ), в результаті чого було приведено пенсійну справу у відповідність. Загальний стаж склав 25 років 5 місяців 14 днів. Період стажу було зараховано на підставі трудової книжки з моменту переведення на іншу посаду «робітницей цеху», а саме з 04.03.1985 по 06.12.1999. При цьому, зарахувати стаж з 15.07.1980 по 04.03.1985 (з моменту переведення позивача на посаду доярки) неможливо, у зв`язку з відсутністю записів в трудовій книжці щодо підстави переведення позивача, що порушує вимоги п. 2.5 Інструкції. Таким чином з 01.04.2020 розмір пенсії позивача склав 1638,00 грн.

З огляду на зазначене управління вважає позов необґрунтованим та просить відмовити у його задоволенні.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи, відповідно до статті 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Відповідно до довідки та акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 145451 від 14.08.2020 позивач є інвалідом ІІ групи (а.с.5).

03.07.2019 позивач звернулась до управління із заявою про призначення пенсії по інвалідності (ІІ група) (а.с.53-54).

З 02.05.2019 позивачу була призначена пенсія по інвалідності (ІІ група) за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно з протоколом від 11.07.2019 (а.с.49). Загальний стаж на момент призначення пенсії склав 18 років 8 місяців 26 днів (а.с.49-52).

30.08.2019 позивач звернулась до відповідача та надала довідки про роботу від 30.08.2019 № 675 за період з листопада 1979 року по 12 грудня 1995 року та № 676 за період роботи з 13 грудня 1995 року по 06 грудня 1999 року (а.с.76-77).

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії позивача від 03.09.2019 загальний стаж позивача складає 30 років 6 місяців 2 дні (а.с.66-69).

Згідно з протоколом перерахунку пенсії від 12.03.2020 загальний страховий стаж позивача, який зараховується для визначення розміру пенсії, складає 25 років 5 місяців 14 днів (а.с.84-91).

Листом від 01.06.2020 № 60/П-5, відповідач повідомив позивача про те, що після повторної перевірки пенсійної справи ОСОБА_1 в березні 2020 року було виявлено помилки в довідках про роботу від 30.08.2019 № 675 та № 676 та довідках про заробітну плату від 03.04.2018 № 205 та № 206, а саме: виявлено помилку в написанні прізвища (згідно паспорту від 05.03.1999 НОМЕР_1 ОСОБА_1 (російською), тоді, як в довідках ОСОБА_1 ), в результаті чого було приведено пенсійну справу у відповідність. Загальний стаж склав 25 років 5 місяців 14 днів. Період стажу було зараховано на підставі трудової книжки з моменту переведення на іншу посаду «робітницей цеху», а саме з 04.03.1985 по 06.12.1999. При цьому, зарахувати стаж з 15.07.1980 по 04.03.1985, з моменту переведення позивача на посаду доярки, не можливо у зв`язку з відсутністю підстави на переведення, що порушує вимоги п. 2.5 Інструкції. Таким чином, з 01.04.2020 розмір пенсії позивача склав 1638,00 грн. (а.с.70, 71, 80, 84-91).

Отже, спірним питанням цієї справи є правомірність дій відповідача щодо неврахування до загального стажу позивача періоду її роботи з 15.07.1980 по 04.03.1985 на підставі відомостей її трудової книжки.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_3 містить такі записи щодо періодів її роботи (а.с.55-57):

Радгосп ім. Артема:

- 01.11.1979 прийнята робочою відділу № 4 (запис № 1, наказ №127 від 12.11.1979);

- 15.07.1980 переведена дояркою (запис № 2, розпорядження);

- 04.03.1985 переведена з відділу № 3 працівником овочевого цеху (запис № 3, наказ № 26к від 12.03.1985);

- 17.08.1985 переведена дояркою (запис № 4, розпорядження директора);

- 12.12.1995 радгосп ім. Артема перейменовано в КСП ім. Артема (запис № 5, протокол загальних зборів від 12.12.1995);

- 06.12.1999 звільнена за ст. 36 п.1 КЗпП України (за згодою сторін) (запис №6, розпорядження № 39к від 06.12.1999).

Станично-Луганський районний центр зайнятості:

- 17.01.2000 призначена виплата допомоги по безробіттю на підставі п.1 «а» ст. 29 Закону України «Про зайнятість населення» (наказ №17-П від 17.01.2000);

- 10.01.2001 закінчено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.п.1-3 ст. 30 Закону України «Про зайнятість населення» (наказ № 17-П від 17.01.2000);

Селянське-фермерське господарство «Агро плюс»:

- 19.02.2003 прийнята сторожем на ток (наказ № 5к від 19.02.2003);

- 08.05.2009 звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ 23к від 08.05.2009);

ТОВ «Огороднє»:

- 02.06.2010 прийнята на підприємство вантажником (наказ № 19-к від 02.06.2010);

- 10.09.2010 звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ 31-к від 10.09.2010);

Станично-Луганський районний центр зайнятості:

- 30.09.2013 розпочато виплату допомоги по безробіттю (наказ №130930 від 30.03.2013);

- 26.06.2014 припинено виплату допомоги по безробіттю згідно п.п.12 п.1 ст. 31 ЗУпЗДССВБ (наказ № 140627 від 27.06.2014);

ФОП ОСОБА_2 :

- 11.02.2016 прийнята на посаду свинарки (трудовий договір № 6 від 10.02.2016);

- 01.09.2016 звільнена за ст.38 КЗпП України за власним бажанням (наказ № 5 від 01.09.2016).

Зазначені записи завірені печатками підприємств та підписами відповідальних осіб, а також мають відомості про документи, на підставі яких такі записи зроблені.

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частин 1-2 статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Згідно статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим законом.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсії по інвалідності призначаються в таких розмірах: інвалідам II групи - 60 процентів заробітку.

Якщо у інвалідів є трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, то пенсія по інвалідності призначається в розмірі пенсії за віком при відповідному стажі роботи.

Згідно частини 1 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Судом встановлено, що починаючи з 02.05.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності (ІІ група) у розмірі 1497,00 грн. Загальний стаж на момент призначення склав 18 років 8 місяців 26 днів (а.с.49-50).

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Разом з тим, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Суд встановив, що відповідно до п.п. 1, 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 "Про трудові книжки колгоспників" (далі Постанова № 310), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Пунктом 5 Постанови № 310 передбачено, що у трудову книжку колгоспника вносяться такі дані, зокрема: відомості про колгоспника - прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі - прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі;відомості про роботу - призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи;відомості про трудову участь - прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження і заохочення.

Відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідно до статуту і правил внутрішнього розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п. 13 Постанови № 310).

Правління колгоспів вживають заходи до суворого додержання встановленого порядку ведення трудових книжок, зміцненню кадрів працівників, що здійснюють ведення трудових книжок, підготовленими до цієї роботи людьми, забезпечують належне зберігання архівних документів, що відносяться до трудової діяльності колгоспників (п. 14 Постанови № 310).

Ревізійна комісія, комітетам профспілок колгоспів і колгоспним радам соціального забезпечення рекомендується здійснювати громадський контроль за своєчасним і правильним заповненням трудових книжок колгоспників, за їх обліком, зберіганням і видачею і вживати заходів до усунення виявлених недоліків (п. 15 Постанови № 310).

Водночас, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) стосовно того, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідальність за некоректне заповнення трудової книжки позивача, а саме: не відображення підстави на переведення на іншу посаду, покладається на керівництво колгоспу та некоректне заповнення даного документу не повинно впливати на реалізацію позивачем права на отримання пенсії.

Спірним питанням у цій справі є саме наявність правомірних підстав для незарахування відповідачем під час перерахунку позивачу пенсії від 12.03.2020 до її загального стажу періодів роботи з 15.07.1980 по 04.03.1985 в радгоспі ім. Артема дояркою. Записи трудової книжки свідчать про те, що позивач прийнята на роботу в радгосп ім. Артема 01.11.1979 робочою відділу № 4 (запис № 1, наказ №127 від 12.11.1979), працювала на цьому підприємстві до 06.12.1999 звільнена за ст. 36 п.1 КЗпП України (за згодою сторін) (запис №6, розпорядження № 39к від 06.12.1999). Зазначені записи завірені печатками підприємства та підписами відповідальних осіб, містять всі необхідні відомості про документи, на підставі яких такі записи зроблені.

Суд зазначає, що оскільки пенсія позивачу призначена по інвалідності, до розрахунку її розміру включається загальний стаж позивача, а не спеціальний пільговий стаж за посадою доярки, то відповідач не мав правових підстав для виключення з розрахунку розміру пенсії позивача окремого періоду роботи через неналежну підставу для її переведення в межах на одного і того самого підприємства, що зазначена в записах трудової книжки (розпорядження замість наказу), оскільки записи про прийняття на роботу та звільнення з цього підприємства виконані відповідно до вимог чинного законодавства. Отже спірний період роботи має бути повністю зараховано до загального стажу позивача на підставі відомостей її трудової книжки.

Щодо наданих позивачем відповідачу довідок про заробітну плату та інших доказів (письмові пояснення свідків, архівні довідки тощо) суд зазначає, що вказані документи не впливають на розгляд справи по суті, однак, позивач має право їх надати на підтвердження наявності пільгового стажу згідно з п. «д» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на розгляд спеціально створеної комісії з розгляду цих питань при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області разом з іншими документами відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Натомість відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності своїх дій під час перерахунку позивачу пенсії від 12.03.2020 без зарахування періоду роботи її з 15.07.1980 по 04.03.1985 до загального стажу.

Зважаючи на обставини справи, суд вважає, що в даному випадку правильним та ефективним способом захисту порушеного права буде визнання протиправними дій відповідача щодо вказаного перерахунку позивачу пенсії від 12.03.2020, а також зобов`язання відповідача зробити зарахувати до загального стажу позивача періоду роботи дояркою в радгоспі ім. Артема з 15.07.1980 по 04.03.1985 на підставі записів її трудової книжки, здійснивши перерахунок пенсії - з 02.05.2019, а також виплати заборгованість, яка утворилася за минулий період.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню з обранням іншого способу захисту порушеного права позивача відповідно до вимог п. 10 ч.2 ст.245 КАС України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 139 КАС України не проводиться.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 02.05.2019 в частині незарахування періоду роботи з 15.07.1980 по 04.03.1985 до її загального стажу.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період роботи дояркою в радгоспі ім.Артема з 15.07.1980 по 04.03.1985 на підставі записів її трудової книжки, здійснивши перерахунок пенсії - з 02.05.2019, а також виплати заборгованість, яка утворилася за минулий період.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2020 року.

Суддя В.С. Шембелян