Справа № 670/713/20
Суддя: Потапов О. О.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/713/20
Провадження № 2-а/670/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Потапова О.О.,

секретаря Кушнір О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП в Хмельницькій області 1 батальйон 4 рота лейтенанта поліції Ніколайчука Сергія Вадимовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до УПП в Хмельницькій області 1 батальйон 4 рота лейтенанта поліції Ніколайчука Сергія Вадимовича. Він просить скасувати винесену інспектором постанову про накладення адміністративного стягнення. Повідомляє, що він, керуючи автомобілем Mercedes Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Проспект Миру у м. Хмельницький був зупинений інспектором Ніколайчуком С.В., який зазначав про порушення водієм вимог Правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя Проспект Миру та вул. П.Мирного на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 (е) ПДР.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 3347245 від 28.10.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Він вважає дії інспектора Ніколайчука С.В. протиправними, з винесеною постановою не погоджується та просить її скасувати.

Оскаржуючи постанову інспектора, водій ОСОБА_1 посилається на ст.19 Конституції України, ст. 245 КУпАП, постанову Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, повідомив, що йому не надали доказів під час зупинки, які б стверджували про допущене ним порушення ПДР України, окрім мобільного телефону, який не може слугувати належним доказом. Немає фрагменту на відео як його авто зупиняють поліцейській. Він не підписував постанову про вчинення правопорушення, вона йому надіслана поштою. Він посилається на п.16.8 ПДР України, який дає водію право завершити маневр, якщо він виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представник Управління ПП в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Линюк О.В. у надісланому на адресу суду відзиві на позов зазначив, що вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, з мотивів того, що позивач, керуючи автомобілем Mercedes Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Проспект Миру у м. Хмельницький проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, що зафіксовано відео реєстратором камери НОМЕР_2 інспектора патрульної поліції Ніколайчука С.В., на відео якої зображено, що транспортний засіб позивача в момент увімкнення жовтого сигналу світлофора знаходився перед світлофором та пішохідним переходом, тому позивач був зобов`язаний зупинитися, виконуючи вимоги п. 8.7.3 г та п. 8.10 ПДР України, проте всупереч вказаним вимогам не зупинився ні перед дорожньою розміткою «стоп-лінія», ні перед світлофором, ні перед пішохідним переходом. Також наголосив на правомірності дій інспектора Ніколайчука С.В., що визначені ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 10ч. 1 ст. 23, п. 11 ст. 23, п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух». Та просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставини, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 3347245 від 28.10.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що він керуючи автомобілем Mercedes Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Проспект Миру у м. Хмельницький був зупинений інспектором Ніколайчуком С.В., який зазначав про порушення водієм вимог Правил дорожнього руху, а саме проїзд перехрестя Проспект Миру та вул. П.Мирного на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 (е) ПДР.

ОСОБА_1 заперечує факт вчинення правопорушення, посилаючись на п.16.8 ПДР України та на порушення його прав, ненадання поліцейськими йому доказів ніби то вчиненого ним 28.10.2020 року правопорушення.

Його заперечення судом не приймаються з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1 Правил дорожнього руху).

Пунктом 8.7.3 Правил дорожнього руху встановлено, що сигнали світлофора мають декілька значень, зокрема жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, а червоний забороняє рух.

У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (п. 8.10 Правил дорожнього руху).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування,проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування правомірності оспорюваної постанови про накладення адміністративного стягнення № 3347245 від 28.10.2020 року відповідачем до суду на оптичному диску подано відеозаписи з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського.

На відеофайлі з відеореєстратора, установленого на службовому автомобілі поліції, який представлено суду, зафіксовано, що автомобіль Mercedes Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 виїхав на перехрестя вулиць Проспект Миру Панаса Мирного у м. Хмельницький і зупинився. Поруч з ним зупинився автомобіль поліції, який об`їхав цей автомобіль. Біля АЗС автомобіль Mercedes Benz зупинився і поліцейські повідомили ОСОБА_1 про порушення ним правил проїзду перехрестя. На його вимогу поліцейський надав мобільний телефон із фіксацією події порушення, про що наголошував у судовому засіданні позивач. ОСОБА_1 були роз`яснені його процесуальні права поліцейськими, які діяли професійно грамотно, на що звернув увагу позивач, тому зателефонував у відділення поліції та подякував екіпажу патрульної машини за професіоналізм.

Факт перетинання перехрестя вулиць Проспект Миру Панаса Мирного у м. Хмельницькому автомобілем Mercedes Benz реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на заборонений червоний сигнал світлофору підтверджується відеофайлом з відеокамери реєстратора зафіксованого о 17:40:45 год. 27.10.2020 року працівниками патрульної поліції.

В силу ст. 251 КУпАП зазначене відео є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт порушення ОСОБА_1 пункту вимоги п.8.7.3 (е) ПДР України, а саме рух автомобіля під його керуванням на заборонений червоний сигнал світлофору.

Тому інспектор ОСОБА_2 діяв не тільки правомірно, але і ефективно, за що отримав подяку від ОСОБА_1 , склавши на місці зупинки постанову ЕАМ № 3347245 від 28.10.2020 року, якою притягнув його до адміністративної відповідальності та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пункту 1 статті 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він не порушував ПДР України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує, що позивач є інвалідом другої групи, і його звільнено від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 19, 46, 77, 78, 90, 243, 245, 251,252, 257, 268, 271, 280, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволені вимог за позовом ОСОБА_1 до УПП в Хмельницькій області 1 батальйон 4 рота лейтенанта поліції Ніколайчука Сергія Вадимовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до сьомого апеляційного адміністративного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя О.О.Потапов