Справа № 320/4644/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4644/19 Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Безименної Н.В., Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства № 1» Узинської міської ради на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 21.04.2020) у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства № 1» Узинської міської ради про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області звернулося до суду з позовом, в якому просить застосувати заходи реагування у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг із видаленням та захороненням побутових відходів на полігоні Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, 8 км. в межах Узинської міської ради, до забезпечення оброблення (перероблення) відходів шляхом промислового сортування вторинної сировини, небезпечних відходів, органічної складової та складової побутових відходів, що не підлягає утилізації, до місць чи об`єктів утилізації, знешкодження або захоронення відповідно до вимог законодавства про відходи та санітарного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час позапланової перевірки господарської діяльності відповідача з відходами було встановлено ряд порушень чинного санітарного законодавства України, які є достатніми підставами для вжиття запобіжних заходів у вигляді зупинення виконання робіт.

Відповідач у своєму відзиві просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що встановлені перевіркою порушення недостатні для вжиття запобіжних заходів у вигляді зупинення виконання робіт. Також, з посеред іншого, вказав, що форма прийнятого акту не відповідає формі встановленій чинним законодавством України.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Відповідач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити, при цьому вказує на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що відповідачем здійснюється діяльність по вивезенню та розміщенню відходів, та вчиняються дії на усунення порушень, встановлених в акті обстеження, однак таке усунення не залежить лише від дій відповідача, а і від своєчасного виконання суб`єктами договірних відносин. Також звертає увагу, що акт обстеження має недоліки з форми та вказує на неспівмірність заходів реагування виявленим порушенням.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» зареєстроване юридичною особою 08.06.2007, номер запису в ЄДРЮОФОП, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №194385 (т.1 а.с.72).

На підставі доручення Прем`єр-міністра України Гройсмана В.Б. №25127/1/1-19 від 24.07.2019 до листа Київської облдержадміністрації від 19.07.2019 видано наказ №2016-Д від 07.08.2019 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» та посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) №2016 від 07.08.2016 (т.1 а.с.28, 29).

За результатами перевірки складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта №10.04.1.-17/43 від 08.08.2019 (т.1 а.с.30-31), в якому встановлено наступне.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Узинської міської ради №77 від 15.07.2019 Комунальне підприємство «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів з території Узинської міської ОТГ строком на 5 років (т.1 а.с.78).

Згідно п.2.2 ст.2 Статуту Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (нова редакція) від 07.06.2016 одним з основних напрямків діяльності підприємства є прибирання сміття, боротьба із забрудненням та подібні види діяльності (т.1 а.с.73-76).

Захоронення побутових відходів здійснюється на території полігону Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (в районі вулиці 8 км) в межах Узинської міської ради.

На полігон побутових відходів не розроблений та непогоджений проект, що включає санітарно-технічний паспорт відповідно до ДБН В.2.4-2-2005 «Полігони твердих побутових відходів. Основи проектування» (п.1.8 Наказу від 01.12.2010 №435 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства «Правила експлуатації полігонів побутових відходів»).

Не розроблені інструкція з експлуатація полігона, в якій повинно бути врахована специфіка виробництва, наявність засобів механізації і ресурсів для виконання робіт відповідно до ДБН В.2.4-2-2005 «Полігони твердих побутових відходів. Основи проектування» (п.1.9 наказ №435).

Видалення побутових відходів здійснюється з порушенням п.2.27 наказу №145, а саме: не забезпечується видалення побутових відходів, включаючи їх оброблення (перероблення) шляхом промислового сортування з подальшим перевезенням вторинної сировини, небезпечних відходів, органічної складової та складової побутових відходів, що не підлягає утилізації (після її глибокого пресування до щільності природних грунтів (більше 1 т/куб.м.) і подальшого бритекування), до місць чи об`єктів утилізації, знешкодження або захоронення відповідно до вимог законодавства про відходи та санітарного законодавства (залежно від вмісту органічних речовин окремі складові побутових відходів підлягають утилізації шляхом їх оброблення (перероблення) на спеціалізованих підприємствах з отримання кінцевого продукту - біогумусу або біопродукції на його основі).

Не забезпечено знешкодження побутових відходів, що не підлягають утилізації на спеціалізованих підприємствах (сміттєспалювальні заводи, піролізні установки тощо) та захоронення побутових відходів, що не підлягають утилізації на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах відповідно до вимог п.2.28 наказу №145.

На полігон, прийняти в експлуатацію, відсутній паспорт місця видалення відходів відповідно до Порядку ведення реєстру місць видалення відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.1998 №1216.

На території полігону ТПВ наявний контрольно-пропускний пункт із шлагбаумом, не оснащений приладами для здійснення радіометричного контролю побутових відходів, не встановлено автомобільні ваги для здійснення обліку кількості побутових відходів, що надходять на полігон (п.2.3 наказу від 04.05.2012 №196 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства «Правила експлуатації об`єктів поводження з побутовими відходами»).

Система моніторингу та заходи екологічної безпеки, які спрямовані на захист стану повітря, ґрунту та підземних вод не здійснюються (п.1.8 наказу №196, п.5.1 наказу №435): дослідження проб повітря за показниками (діоксид азоту, оксид вуглецю, ангідрид сірчаний, вуглецю оксид, сірководень, формальдегід) не проводиться; дослідження ґрунту на території полігону твердих побутових відходів (на відстані 50, 100, 200, 500 м) не проводиться (п.5.8 наказу №435); контроль за станом підземних вод не проводиться (п.5.10 наказу №435).

Полігон побутових відходів не оснащений системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату (п.5.11 наказу №435).

При цьому, Приватним підприємством «Землевпорядний центр АО» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під розміщення існуючого звалища твердих побутових відходів КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (т.1 а.с.141-163).

13.09.2019 розроблена та затверджена наказом №134 Інструкція експлуатації полігону побутових відходів (т.1 а.с.97-107).

23.09.2019 між КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (замовник) та ТОВ «Укрмітбест» (виконавець) укладено договір УТ 19-05 про надання послуг в сфері поводження з відходами. Відповідно до пп.1.1. п.1 Договору УТ 19-05 предметом договору є зобов`язання надати послуги по організації, збирання, вилучення, подальшої переробки та утилізація (весь комплекс) відходів, замовник бере на себе обов`язок прийняти та оплатити такі роботи (т.1 а.с.89-94).

01.10.2019 між КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (виконавець) та Узинської міською радою в особі міського голови Гринчука В.Ю. (замовник) укладено договір №471. Відповідно до п.1 Договору №471 виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів на території Узинської ОГТ, а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених цим договором (т.1 а.с.139).

03.02.2020 між КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (замовник) та ТОВ «ЕКОВТОР-ТРАНС» укладено договір №540/20 (т.1. а.с.216-219).

Державною установою «Київський обласний лабораторний центр МОЗ України» проведено випробування щодо дотримання нормативів ГДК, згідно звернень громадян щодо забруднення атмосферного повітря м. Узин, яке оформлено протоколом випробування повітря населених місць (т.1 а.с.34-44).

За результатами проведених випробування повітря м. Узин встановлено наступні відхилення у фізико-хімічних показниках: показники азоту діоксиду, аміаку, пилу (зважені речовини) не відповідають встановленим нормативам.

Протоколами дослідження атмосферного повітря від 02.05.2019, 06.05.2019, 20.05.2019, 27.05.2019, 10.06.2019, 18.06.2019, 24.06.2019, 08.07.2019 зафіксовані перевищення гранично допустимих концентрацій аміаку у 2 рази (т.1 а.с.46, 48, 52, 54, 58, 60, 62, 66).

На думку позивача, всі виявлені та неусунуті порушення вимог законодавства зазначені в акті перевірки створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що недотримання КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» санітарних норм порушує законні права громадян на безпеку для здоров`я і життя населення та може в подальшому завдати шкоди їх здоров`ю. В даному випадку факт підтвердження відсутності порушень на час розгляду справи має бути доведений не тільки наданими письмовими доказами наявності необхідних документів, що свідчать про дії спрямовані на усунення порушень, а також актом перевірки стану усунення виявлених порушень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до першого речення ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний нагляд (контроль) за дотриманням санітарного законодавства здійснюється на підставі Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667.

Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затверджене наказом Держпродспоживслужби від 23.08.2017 № 761, Головне управління Держпродспоживслужби здійснює нагляд за отриманням санітарного законодавства на території Київської області.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V.

Так, ч. 1 ст. 1 Закону № 877, встановлено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 7 Закону № 877, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 7 Закону № 877, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

У свою чергу, припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» (далі - Закон №4004-XII), - санітарне та епідемічне благополуччя населення - це стан здоров`я населення та середовища життєдіяльності людини, при якому показники захворюваності перебувають на усталеному рівні для даної території, умови проживання сприятливі для населення, а параметри факторів середовища життєдіяльності знаходяться в межах, визначених санітарними нормами.

Цією ж статтею Закону визначено, що державні санітарні норми та правила, санітарно-гігієнічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (далі - санітарні норми) - обов`язкові для виконання нормативно-правові акти центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, що встановлюють медичні вимоги безпеки щодо середовища життєдіяльності та окремих його факторів, недотримання яких створює загрозу здоров`ю і життю людини та майбутніх поколінь, а також загрозу виникнення і розповсюдження інфекційних хвороб та масових неінфекційних захворювань (отруєнь) серед населення.

Цією ж статтею Закону визначено також, що небезпечний фактор - будь-який хімічний, фізичний, біологічний чинник, речовина, матеріал або продукт, що впливає або за певних умов може негативно впливати на здоров`я людини.

З огляду на вказані правові норми, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, що недотримання санітарних норм порушує законні права громадян на безпеку для здоров`я і життя населення та може в подальшому завдати шкоди їх здоров`ю.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відходи» (далі - Закон №187/98-ВР), поводження з відходами - дії, спрямовані на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення, сортування, зберігання, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження і захоронення, включаючи контроль за цими операціями та нагляд за місцями видалення. Об`єкти поводження з відходами - це місця чи об`єкти, що використовуються для збирання, зберігання, сортування, оброблення, перероблення, утилізації, видалення, знешкодження та захоронення відходів.

Цією ж нормою Закону України «Про відходи» визначено, що об`єкти поводження з відходами - це місця чи об`єкти, що використовуються для збирання, зберігання, сортування, оброблення, перероблення, утилізації, видалення, знешкодження та захоронення відходів.

Цією ж нормою Закону України «Про відходи» визначено, що операції поводження з відходами - збирання, перевезення, зберігання, сортування, оброблення (перероблення), утилізація, видалення, знешкодження і захоронення відходів.

Відповідно до статті 35-1 Закону України «Про відходи» поводження з побутовими відходами здійснюється відповідно до державних норм, стандартів і правил.

Збирання і перевезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

Небезпечні відходи у складі побутових відходів збираються окремо від інших видів побутових відходів, а також мають відокремлюватися на етапі збирання чи сортування і передаватися спеціалізованим підприємствам, що одержали ліцензії на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.

Забороняється проектування, будівництво та експлуатація полігонів побутових відходів без оснащення системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату.

Статтею 32 Закону України «Про відходи» передбачено, що з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров`я людини з 1 січня 2018 року забороняється захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів.

Вказана норма введена до Закону України «Про відходи» у відповідності до двох Директив ЄС - 1999/31/ЕС та 2008/98/ЕС, які врегульовують поводження із сміттям у країнах Європи. Ці документи вказують, що саме необхідно робити з відходами, класифікують сміття і описують стратегію скорочення кількості вивезених на сміттєзвалища відходів або полігони.

Тобто, починаючи з 01.01.2018 року Україна зобов`язалася сортувати все сміття за видами матеріалів, а також розділяти його на придатне для повторного використання.

Відповідно до європейських норм, придатні для повторного використання відходи повинні відправлятися на відповідні підприємства, безпечні захоронювати на полігони ТПВ, а з небезпечними проводитимуться необхідні для знешкодження операції. При цьому на полігони та сміттєзвалища не мають потрапляти відходи, які розкладаються біологічним шляхом, а саме (продукти харчування, папір, текстиль тощо), що складаються з органічних речовин, які піддаються процесам біологічного розпаду (гниття) (норма Директиви ЄС 1999/31/ЕС).

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.03.2011 №145 затверджено Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць (далі також - Правила №145).

Так, п. 2.28 Правил № 145 визначено, що на полігони та сміттєзвалища не мають потрапляти складові побутових відходів, що підлягають утилізації, а саме ті відходи, що підлягають використанню як вторинний матеріал чи енергетичний ресурс.

Пунктом 2.27 Правил № 145 зазначено, видалення побутових відходів обов`язково повинно включати їх оброблення (перероблення) шляхом промислового сортування з подальшим перевезенням вторинної сировини, небезпечних відходів, органічної складової та складової побутових відходів, що не підлягає утилізації (після її глибокого пресування до щільності природних ґрунтів (більше 1 т/куб.м) і подальшого брикетування), до місць чи об`єктів утилізації, знешкодження або захоронення відповідно до вимог законодавства про відходи та санітарного законодавства. Залежно від вмісту органічних речовин окремі складові побутових відходів підлягають утилізації шляхом їх оброблення (перероблення) на спеціалізованих підприємствах з отриманням кінцевого продукту - біогумусу або біопродукції на його основі.

Пунктом 2.28 Правил № 145 зазначено, складова побутових відходів, що не підлягає утилізації, повинна знешкоджуватись на спеціалізованих підприємствах (сміттєспалювальні заводи, піролізні установки тощо) або захоронюватись на спеціально обладнаних для цього полігонах/звалищах.

Відповідно до п. 1.3 Правил № 145 визначено, що дія цих санітарних норм поширюється на відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів та поводження з відходами, та вони є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності та підпорядкування і громадянами.

Відповідно до п. «г» ст.24 Закону України «Про відходи», - до компетенції державної санітарно-епідеміологічної служби в Україні у сфері поводження з відходами належить: видача висновків державної санітарно-гігієнічної експертизи щодо об`єктів поводження з відходами.

Пунктом 1.1 Правил експлуатації полігонів побутових відходів, затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 01.12.2010 №435 (далі - Правила №435) визначено, що вони є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від форми власності, які здійснюють діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідач, як суб`єкт господарювання, який здійснює діяльність, пов`язану з експлуатацією та утриманням полігонів побутових відходів, зобов`язаний дотримуватися вищезазначених Правил № 435.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи позивача, що відповідач здійснюючи операції у сфері поводження з відходами, зобов`язаний виконувати вимоги Закону України «Про відходи», Правил № 435 та Правил № 145 та інших нормативно-правових актів.

На підставі заяви відповідача про проведення позапланової перевірки від 07.02.20202 №06-01/30, видано наказу №2389-ОД від 11.03.2020 про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» та посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю)№2124 від 11.03.2020.

За результатами перевірки складено акт санітарно-епідеміологічного обстеження об`єкта №10.04.1.-17/27 від 12.03.2020, в якому встановлено наступне.

В ході перевірки надана копія договору від 03.02.2020 №540/20 між КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» (замовник) та ТОВ «ЕКОВТОР-ТРАНС» (виконавець) згідно з яким виконавець зобов`язується надавати послуги з приймання твердих побутових відходів від замовника для сортування та відбору вторинної сировини з подальшою передачею залишків від сортування на захоронення. Замовник зобов`язується власними силами здійснювати доставку на промисловий майданчик виконавця твердих побутових відходів у спосіб, кількості та якості, визначеній цим договором. Приймання здійснюється на промисловому майданчику виконавця із залученням технічно справної спецтехніки кваліфікованим обслуговуючим персоналом виконавця. Обсяг прийнятих твердих побутових відходів від замовника становить 4500 куб.м. Згідно п.5.8 договору акт наданих послуг за попередній місяць повинен бути переданий замовнику на підпис разом з рахунком-фактурою не пізніше 5-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, в якому надані послуги. Станом на 12.03.2020 акт виконаних робіт згідно договору відсутній.

Крім того, в акті зазначено, що згідно слів в.о. начальника Чохленка В.Г. ТОВ «ЕКОВТОР-ТРАНС» згідно договору від 03.02.2020 №540/20 послуги з приймання твердих побутових відходів для сортування та відбору вторинної сировини з подальшою передачею залишків від сортування на захоронення КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» не надає.

Колегія суддів не приймає доводи відповідача зазначені на акті перевірки №10.04.1.-17/27 від 12.03.2020, а саме, що є певна домовленість з ТОВ «ЕКОВТОР-ТРАНС» про надання актів виконаних робіт щоквартально, оскільки дані документи не було подано ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, а ні під час апеляційного перегляду.

При цьому, жодних доказів на спростування викладених в акті обставин відповідачем також не надано.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, що відповідачем здійснюється діяльність по вивезенню та розміщенню відходів, та вчиняються дії на усунення порушень, встановлених в акті обстеження, однак таке усунення не залежить лише від дій відповідача, а і від своєчасного виконання суб`єктами договірних відносин, оскільки дані обставини не можуть звільняти відповідача від обов`язку дотримання норм чинного законодавства та не спростовуються виявлених порушень.

Як убачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, застосування заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг, є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог санітарного законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів звертає увагу на те, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Колегія суддів вказує, що, дійсно, перевіряючи обґрунтованість позовних вимог відповідного органу про застосування заходів реагування, суд має перевірити: 1) відповідність виявлених порушень з вимогами законодавства, що регулюють дані правовідносини; 2) встановити обсяг та «вагу» зазначених в акті перевірки порушень на предмет існування реальної загрози життю та здоров`ю людей (працівників, відвідувачів); 3) оцінити зібрані під час розгляду спору по суті докази від усіх сторін на предмет здійснення суб`єктом господарювання заходів по усуненню порушень, виявлених під час перевірочного заходу (вжиття заходів по ініціюванню проведення позапланової перевірки, часткове/повне усунення виявлених порушень, пріоритет усунення реальних загроз над «паперовими порушеннями» тощо); 4) надати оцінку спірним правовідносинам щодо наявності/відсутності підстав для застосування заходів реагування.

Колегія суддів наголошує на тому, що застосування заходів реагування спрямовано не як санкція для відповідача, а виключно для забезпечення безпеки життя та здоров`я людей, від будь-якого ризику настання небезпечних чинників, а захід реагування має тимчасовий та спонукаючий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень.

Твердження апелянта викладені в апеляційній скарзі в жодному разі не свідчить про відсутність потенційної загрози життю та здоров`ю людей.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що в супереч вимогам Закону України «Про відходи» та Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» не здійснює дій спрямованих на запобігання утворенню відходів, сортування, оброблення, перероблення, утилізацію, видалення, знешкодження нагляд за місцями видалення відходів, а тому не здійснює належного поводження з відходами.

Так, ст. 3 Конституції України закріплено право громадян на життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку, як найвищу соціальну цінність в Україні.

Разом з тим, недотримання КП «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» санітарних норм порушує законні права громадян на безпеку для здоров`я і життя населення та може в подальшому завдати шкоди їх здоров`ю.

Крім того, суд не наділений повноваженнями органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд і які, в свою чергу, є дискреційними, а тому не може надавати оцінку якості виконаних та усунутих порушень відповідачем на підприємстві, тому в даному випадку належним доказом усунення відповідачем порушень, які встановлені позивачем, є акт обстеження (складений повторно), в якому має бути зазначено про відсутність порушень та норм чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог та застосування заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт, надання послуг із видаленням та захороненням побутових відходів на полігоні Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства №1» за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, 8 км. в межах Узинської міської ради, до забезпечення оброблення (перероблення) відходів шляхом промислового сортування вторинної сировини, небезпечних відходів, органічної складової та складової побутових відходів, що не підлягає утилізації, до місць чи об`єктів утилізації, знешкодження або захоронення відповідно до вимог законодавства про відходи та санітарного законодавства.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління житлово-комунального господарства № 1» Узинської міської ради залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 10.12.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

Н.В. Безименна

Л.В. Бєлова