Справа № 380/11603/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 грудня 2020 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сподарик Наталія Іванівна, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Галицької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Галицької митниці Державної митної служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка,1 ) з вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення Галицької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/700084/2 від 26.10.2020;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209180/2020/00597 від 26.10.2020;

стягнути з Галицької митниці Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1681,60 грн.

стягнути з Галицької митниці Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані підготовкою справи до розгляду, а саме: витрати на переклад письмових доказів в сумі 1025 грн.

Вивчивши позовну заяву, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Приписами ч.3 ст.161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Загалом, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору на сьогодні визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (із відповідними змінами і доповненнями).

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлюється 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У свою чергу, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2102 грн.

При цьому, необхідним є роз`яснити позивачу, що окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної особи чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно, оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

З огляду на викладене, позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішення про визнання грошових зобов`язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Окрім того, відповідно до п.п.3 п.180.1 ст.180 Податкового кодексу України, платниками ПДВ є, зокрема, будь-які особи, що ввозять товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено.

Згідно із п.1 ч.1 ст.276 МК України, платниками мита є, зокрема, особи, які ввозять товари на митну територію України чи вивозять товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Статтею 294 МК України встановлено, що об`єкт та база оподаткування митними платежами під час переміщення товарів через митний кордон України визначаються відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України.

Тобто, при ввезенні на митну територію України товарів на позивача покладається обов`язок сплати встановлених податків та мита, розрахунок яких залежить від суми ввезеного товару. Відтак, коригування відповідачем митної вартості товару безпосередньо впливає на розмір податків та мита, що сплачені декларантом та складають у даній справі ціну позову.

Враховуючи те, що відповідачем скоригована вартість товару, тому позивачу слід сплатити судовий збір з розрахунку 1% від ціни позову - суми митних платежів, належних до сплати за результатом коригування, із врахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

У даному випадку, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товару є вимогою майнового характеру - ви знати протиправною та скасувати картку відмови.

Тож, як вбачається із прохальної частини позову, позивачем заявлено вимогу майнового характеру (про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про коригування митної вартості товару) та вимога немайнового характеру

Таким чином, за подання до суду даного позову, що містить вимогу майнового характеру з розрахунку 1% від ціни позову вирахувавши із суми митних платежів, належних до сплати за результатом коригування, із врахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Зі змісту оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що розрахована декларантом митна вартість товару становить 5500 EUR (183664,25 грн.), однак відповідачем відмовлено у прийнятті митної декларації та скориговано митну вартість товару, яка склала 8900 EUR (297 202,15 грн.) згідно з курсу НАБУ на день формування спірного рішення 33,3935 грн. Таким чином, різниця показників митної вартості, визначених митним органом та позивачем у гривневому еквіваленті на день коригування складала 113537,9 грн.

Враховуючи, що відповідачем скоригована вартість товару на 113537,9 грн., то позивачу належить сплатити судовий збір з розрахунку 1% від ціни позову - суми митних платежів, належних до сплати за результатом коригування.

Таким чином, з урахуванням вимог частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір, розмір ставки судового збору за вимогу майнового характеру, що підлягає сплаті позивачем, становить 1135,37 грн.

За другу позовну вимогу немайнового характеру -840,80 грн.

З позовною заявою позивачем додано квитанцію на суму судового збору 1681 грн.

При цьому, позивачем до позовної заяви не додано належних документів про сплату судового збору за подання до суду означеного позову з майновою вимогою. Відсутність відповідних документів про сплату судового збору свідчить про неналежне виконання позивачем вимог КАС України при зверненні до суду з позовом.

З урахуванням вищенаведеного, позивачу необхідно доплатити судовий збір за подання до адміністративного суду позовної заяви з позовними вимогами майнового характеру у розмірі 295,17 грн. та надати документи про таку сплату.

Також, статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Тому, позивачу необхідно надати суду належний доказ доплати (перерахування) судового збору.

Порушуючи вимоги п.7 ч.5 ст.160 КАС України, позивачем в позовній заяві не вказано, чи вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, вищенаведене унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву заяви ОСОБА_1 до Галицької митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали десять днів з дня отримання копії ухвали у такий спосіб: скерувати на поштову адресу Львівського окружного адміністративного суду (79018, м. Львів, вул. Чоловського, 2) заяву про усунення недоліків позовної заяви (вказати номер справи та прізвище судді), до якої додати:

належний документ, що підтверджує доплату судового збору за вимогу майнового характеру у сумі 295,17 грн.;

зазначити чи вживались заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви та перелік таких заходів, якщо вони здійснювалися.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу (представнику позивача).

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

Сподарик Н.І.