Справа № 340/1410/20
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року справа № 340/1410/20
провадження № 2-ап/340/24/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (далі військова частина) про визнання протиправними дій та стягнення грошової компенсації і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправними дій стосовно невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно (далі компенсація).
Водночас просив суд стягнути з відповідача компенсацію у сумі 1622,43 грн. і моральну шкоду 5000 грн.
Стверджує, що керівник військової частини у наказі про звільнення визнав обов`язок виплатити компенсацію.
Наказ в цій частині не скасовано і не повідомлено про відмову у здійсненні виплати, тому має місце триваюча бездіяльність.
Пояснив, що бездіяльність спричинила моральні страждання.
Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.19-22).
Стверджує, що позивач пропустив строк звернення до суду, котрий треба обчислювати з дня звільнення з військової служби.
Разом з тим повідомив, що вислуга ОСОБА_1 не досягла 5 років, тому виключає виникнення права на виплату компенсації.
Пояснив, що керівник військової частини припустився помилки, визнавши у наказі про звільнення право позивача на одержання компенсації.
Ухвалою суду від 06 травня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.10-11).
Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року прийнято рішення про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін (а.с.65-66).
Ухвалою суду від 11 грудня 2020 року прийнято рішення про вирішення справи у порядку письмового провадження (а.с.87-88).
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, 25 червня 2019 року ОСОБА_1 подав рапорт про виплату компенсації (а.с.23).
30 серпня 2019 року наказом військової частини (попередня назва НОМЕР_2 ) №187 позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення (закінчення строку контракту) (а.с.8).
Вислуга склала 3 роки.
У наказі про звільнення зазначено про виплату компенсації у сумі 1622,43 грн.
Наказом військової частини від 27 вересня 2019 року №208 внесені зміни до згаданого наказу (виключено пункт, який передбачав виплату компенсації) (а.с.85).
Відповідач не надав доказів надіслання цього наказу позивачу.

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частини 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Постанова Касаційного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у аналогічній справі №821/2/18 містить два правові висновки: компенсація не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця; строк звернення до суду щодо її стягнення становить 6 місяців.
Відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд погоджується з правовими висновками Верховного Суду.
Судом встановлено, що, звільняючи позивача з військової служби, військова частина погодилась виплатити компенсацію, що зазначено у наказі про звільнення.
З дня звільнення з військової служби і до дня звернення до суду відповідач не повідомляв позивачу про відмову у виплаті компенсації.
Тому, ОСОБА_1 об`єктивно не міг виявити ознак порушеного права, очікуючи надходження коштів на підставі згаданого наказу військової частини.
Підсумовуючи, суд зробив висновок, що строк звернення до суду не пропущений, оскільки позивач оскаржує триваючу бездіяльність.
Приписами частини 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Уряд України 16 березня 2016 року прийняв постанову №178, якою затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі Порядок).
Приписами пунктів 3 та 4 Порядку (в редакції на день звільнення позивача з військової служби) встановлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі військова частина), а командирам (начальникам) військової частини наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Отже, компенсація виплачується за заявою (рапортом) військовослужбовця після звільнення з військової служби.
Наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232 затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі Інструкція).
Наказом Міністерства оборони України від 10 червня 2019 року №306 внесено зміни до Інструкції.
Приписами абзацу 9 пункту 4 Розділу ІІІ Інструкції встановлено, що особам офіцерського, сержантського, старшинського та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, нарахування заборгованості здійснюється під час звільнення в запас або у відставку військовослужбовців, які були прийняті на військову службу за контрактом із запасу, за наявності календарної вислуги більше ніж 5 років, пропорційно часу, який минув з настання права на отримання речового майна, що не було отримане під час проходження служби в повному обсязі.
Позивач прийнятий на військову службу за контрактом, календарна вислуга складає 3 роки, на час звільнення з військової служби згаданий припис Інструкції набрав чинності (27 серпня 2019 року).
Отже, набрав чинності до часу виникнення права на компенсацію, що пов`язано зі звільненням з військової служби (30 серпня 2019 року).
Підсумовуючи, суд зробив висновок про відмову у задоволенні позову в частині виплати компенсації.
Оскільки відповідач не допустив протиправної бездіяльності, тому відсутні підстави стосовно стягнення і моральної шкоди.
Сторони не понесли судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Р.І. Брегей