Справа № 620/4010/20
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року Чернігів Справа № 620/4010/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Заяць О.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора України, Прокуратури Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо не зазначення в наказі від 05.06.2020 № 155-к про звільнення вказівки щодо остаточного розрахунку;

визнати протиправною бездіяльність Прокуратури Чернігівської області щодо не проведення остаточного розрахунку у належній сумі;

стягнути з прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 229 днів відпустки у розмірі 379402 грн.;

стягнути з прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за вихідну допомогу відповідно до ст.ст. 41, 44 КЗпП України у розмірі 294078 грн.

стягнути з прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за час затримки виконання судового рішення та затримки розрахунку з 04.11.2019 по 05.06.2020 у розмірі 170913,5 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що при виконанні рішення апеляційної інстанції в частині поновлення його на посаді Офісом Генерального прокурора допущено порушення вимог Конституції України та законодавства про працю.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Чернігівська обласна прокуратура, в межах встановленого судом строку, подано до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що прокуратурою вчинено всі можливі та необхідні, послідовні дії, направлені на проведення розрахунку із ОСОБА_1 у зв`язку із його звільненням.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020, залишено без змін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.11.2019, яким визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури від 23.10.2014 № 1486к про звільнення позивача з посади першого заступника прокурора Чернігівської області та поновлено на посаді першого заступника прокурора Чернігівської області з 24.10.2014.

У частині виконання рішення апеляційної інстанції, з прокуратури Чернігівської області стягнуто заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 990038,34 грн.

Від Офіса Генерального прокурора на адресу позивача надійшов лист про те, що рішення Чернігівського окружного адміністративного від 04.11.2019 виконано, наказом Генерального прокурора від 05.06.2020 № 154-к, його поновлено на посаді першого заступника прокурора Чернігівської області та наказом Генерального прокурора від 05.06.2020 № 155-к звільнено з органів прокуратури на підставі п. 1, ч. 3, ст. 51, п.1, ч. 1, ст. 61 Закону України «Про прокуратуру».

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Статтею 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено "Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Згідно з абзацом третім п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абзацу 1 та 2 п. 8 вищевказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Генеральної прокуратури України № 18-720зп від 10.10.2019 середньоденна заробітна плата за останні 2 місяці склала 787,62 грн.

Розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення та затримки розрахунку з 04.11.2019 по 05.06.2020 - 787,62 грн. х 217 = 170913,5 грн.

Враховуючи, що відповідачем не здійснено у день звільнення виплати всіх належних позивачу сум, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Офісу Генерального прокурора щодо не зазначення в наказі від 05.06.2020 № 155-к про звільнення вказівки щодо остаточного розрахунку; визнання протиправною бездіяльності Прокуратури Чернігівської області щодо не проведення остаточного розрахунку з позивачем; стягнення з прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за час затримки виконання судового рішення та затримки розрахунку з 04.11.2019 по 05.06.2020 у розмірі 170913,5 грн.

Згідно зі ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 6 ч. 1 ст. 36 та п. 1. 2 і п. 6 ч. 1 ст. 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (н. 3 ч. 1 ст. 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (ст. ст. 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у п. 5 ч. 1 ст. 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Пунктом 1 ч. 1. ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перегірофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закон України №1697-VII, прокурор може бути звільнений лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Враховуючи те, що позивача звільнено з підстав та в порядку, передбачених Законом України №1697-VII, яким не передбачено виплати вихідної допомоги при звільненні, позивач не набув права на її отримання, а отже позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2018 № 820/1119/16.

Також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 229 днів відпустки у розмірі 379402 грн. за період з 2015 по 2019 роки, оскільки у зазначений період часу позивач перебував у вимушеному прогулі, посадових обов`язків не виконував та не набув право на відпустку, а відтак і на її компенсацію.

Згідно з частинами першою та другоюстатті 77 Кодексу адміністративного судочинства Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора України щодо не зазначення в наказі від 05.06.2020 № 155-к про звільнення вказівки щодо остаточного розрахунку.

Визнати протиправною бездіяльність Прокуратури Чернігівської області щодо не проведення остаточного розрахунку з ОСОБА_1 .

Стягнути з Прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за час затримки виконання судового рішення та затримки розрахунку з 04.11.2019 по 05.06.2020 у розмірі 170913,50 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Прокуратури Чернігівської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 грудня 2020 року.

Суддя О.В. Заяць