Справа № 677/403/20
Суддя: Вознюк Р. В.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/403/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2020 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Вознюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Басистої Т.В.,

справа № 677/403/20,

сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - інспектор СРПП №4 Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Юрченко Сергій Валерійович, Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області,

вимоги позивача - скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

розглянувши справу у відкритому судовому засіданні в залі суду.

ВСТАНОВИВ:

17.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП №4 Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Юрченко С.В., в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1369010 від 27.07.2019 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.07.2019 інспектором СРПП №4 Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Юрченком С.В. відносно нього 27.07.2019 була винесена постанова серії ЕАВ № 1369010 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Згідно зазначеної постанови його визнано винним у тому, що 27.07.2017 о 13:53:28 у м. Красилові по вул. Грушевського, 56, він, будучи пішоходом, здійснив перехід проїздної частини поза пішохідним переходом.

Вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням матеріального та процессуального права у зв`язку з тим, що зазначеного адміністративного правопорушення не скоював, 27.07.2019 був доставлений автомобілем працівниками поліції у приміщення поліції по вул. Грушевського з інших причин, і не знав, що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 127 КУпАП, поліцейський йому постанови не вручав, з нею не ознайомлював. Про існування постанови позивач дізнався 11.03.2020 під час ознайомлення в Красилівському районному суді з матеріалами справи № 677/365/19 за поданням Красилівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про направлення звільненого від покарання з випробовуванням ОСОБА_1 для відбування покарання призначеного вироком, тоді ж і отримав копію оскаржуваної постанови.

Крім того, постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а саме, у ній відсутній підпис інспектора СРПП№ 4 Юрченка С.В., як посадової особи, яка розглянула справу, відсутній підпис позивача, як особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або запис про відмову від підпису, або отримання копії постанови, про надіслання постанови рекомендованим листом, у разі надсилання її поштою.

У зазначеній постанові вказано, що вона складена в м. Красилів, вул. Грушевського, 56.Враховуючи, що постанова заповнена за допомогою технічного пристрою, то складання постанови у зазначеному місці є неможливим, оскільки воно не є приміщенням відділу поліції із відповідними технічними пристроями.

Окрім того, у постанові не зазначено в чому полягає допущене пішоходом ОСОБА_1 порушення ПДР України (його ознаки), яким пунктом ПДР України воно передбачене, та чи можливо його вчинити на зазначеній ділянці дороги, враховуючи положення п.4.14 ПДР України.

Зазначає, що постанова прийнята, в порушення вимог статей 251, 252, 280 КУпАП, без отримання беззаперечних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого за ч 1 ст. 127 КУпАП.

18.03.2020 відкрито провадження у справі.

27.03.2020 ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області залучено до участі у справі другого відповідача - Департамент патрульної поліції.

25.11.2020 ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області задоволено клопотання позивача про заміну неналежного відповідача, Департамент патрульної поліції замінено на Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області.

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутність, вимоги позову підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач - інспектор поліції Юрченко С.В., який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, доказів поважності своєї неявки у судове засідання не надав, відзиву на позовну заяву (відзиву), із викладенням в ньому своїх заперечень проти позову, до суду не надіслав.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області, який належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, доказів поважності своєї неявки у судове засідання не надав, відзив на позову до суду не надіслав.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 подлягає задоволенню зважаючи на таке.

27.07.2019 в м. Красилові інспектор СРПП №4 Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Юрченком С.В. виніс постанову серії ЕАВ № 1369010 про визнання ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Згідно постанови ОСОБА_1 , будучи пішоходом, 27.07.2017 о 13:53:28 у м. Красилові по вул. Грушевського, 56, здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Частина 1 ст. 127 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.10 ПДР пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне; пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.

Відповідно до п.4.1 ПДР пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок або пересуватися по них неможливо, пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку і не утруднюючи рух на велосипедах, або в один ряд узбіччям, тримаючись якомога правіше, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому - по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів. При цьому треба бути обережним і не заважати іншим учасникам дорожнього руху.

Відповідно п.4.4 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху.

Відповідно п. 4.7. ПДР пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, п.1 ч.2 ст. 255 КУпАП визначає уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Відповідно до ч.1-2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, відповідачі були зобов`язані довести те, що позивачем дійсно було порушено відповідне положення Правил дорожнього руху України за яке передбачено адміністративну відповідальність.

Судом у відповідності до положень ст. 79, 162, 171 ч.9 п.8, 175 КАС України було роз`яснено відповідачам право подати відзив на позов та наявні у них докази. Відповідачі таким правом не скористалися, відзив не подали.

Відповідно до положень другого речення ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Із оскаржуваної постанови не вбачається, на яких доказах вона ґрунтується, а відповідачі доказів у порядку ст. 77 КАС України суду не надали.

Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути розцінена судом як беззаперечна підстава вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип невинуватості особи та орієнтує на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно змісту положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 (надалі за текстом - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема ч. 1 127 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Інструкція, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч.1 ст. 127 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, згідно пункту 4 розділу ІІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Пункт 2 розділу ІІ Інструкції встановлює, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови 27.07.2019 ОСОБА_1 перейшов дорогу поза пішохідним переходом, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП. Вказана постанова не містить підписів особи, яка винесла постанову, особи притягнутої до адміністративної відповідальності, чи запису про те, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу або отримання копії постанови, про надіслання постанови рекомендованим листом в разі надсилання її поштою.

В свою чергу пункт 9 розділу ІІІ Інструкції передбачає, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідачі не надали доказів, на підставі яких поліцейський дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Виходячи з положень ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, беручи до уваги зміст статті 77 КАС України, відсутність доказів, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, у зв`язку з чим пред`явлений позивачем позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, що є підставою передбаченою п.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 222, 245, 251, 279, 283, 287, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 5, 9, 72, 77, 245, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАВ №1369010 від 27.07.2019 інспектора СРПП № 4 Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Юрченка Сергія Валерійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 51 гривень визнати протиправною та скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Красилівський районний суд з дня складання повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених КАС України.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - інспектор СРПП №4 Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області Юрченко Сергій Валерійович, місцезнаходження: 31000, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Грушевського, 46.

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Хмельницькій області, місцезнаходження: 29000, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 7, .

Повний текст рішення складено 11.12.2020.

Суддя Р. В. Вознюк