Справа № 560/8116/20
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8116/20
УХВАЛА

11 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши заяву депутата Хмельницької обласної ради Бочкарьової Оксани Валеріївни про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом депутата Хмельницької обласної ради Бочкарьової Оксани Валеріївни до Хмельницької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2020 року депутат Хмельницької обласної ради ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, в якому просить:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення лічильної комісії про визнання дійсним бюлетеня з виборів голови Хмельницької обласної ради від 7 грудня 2020 року, який містить позначку, проставлену не у квадраті напроти прізвища кандидата.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення лічильної комісії про встановлення результатів голосування з виборів голови Хмельницької обласної ради 07 грудня 2020 року, оформленого протоколом №3 засідання лічильної комісії з виборів голови Хмельницької обласної ради від 07 грудня 2020 року.

3. Визнати незаконним та скасувати рішення першої сесії Хмельницької обласної ради восьмого скликання №4-1/2020 «Про обрання голови Хмельницької обласної ради».

Ухвалою суду від 10.12.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 .

11 грудня 2020 року депутатом Хмельницької обласної ради Бочкарьовою Оксаною Валеріївною подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить зупинити дію рішення першої сесії Хмельницької обласної ради VIII скликання №4-1/2020 «Про обрання голови Хмельницької обласної ради» від 07.12.2020 до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі №560/8116/20 за позовом депутата Хмельницької обласної ради ОСОБА_2 до Хмельницької обласної ради про визнання незаконними та скасування рішень.

В обґрунтування заяви вказує, що лічильною комісією під час встановлення результатів таємного голосування було порушено вимоги статті 60 Регламенту (було враховано як дійсні бюлетені два бюлетені, які не відповідають вимогам регламенту, а саме на яких некоректно проставлено позначки). Тому кандидат на посаду голови Хмельницької обласної ради ОСОБА_1 від Хмельницької обласної організації політичної партії «ЗА МАЙБУТНЄ» одержала лише 31 голос за обрання її головою Хмельницької обласної ради, тобто не набрала необхідної кількості голосів, що передбачено ч. 7 ст. 81 Регламенту. Таким чином, вибори голови Хмельницької обласної ради VIII скликання від 07 грудня 2020 року є такими, що не відбулися, у зв`язку із чим мають бути здійснені дії щодо проведення повторних виборів.

За таких обставин, дії лічильної комісії з виборів голови Хмельницької обласної ради VIII скликання щодо підрахунку голосів та встановлення результатів таємного голосування є протиправними, а вищевказане рішення Хмельницької обласної ради щодо обрання голови Хмельницької обласної ради є таким, що підлягає скасуванню.

Крім цього, вказує, що, зважаючи на повноваження, які має голова ради, та питання, вирішення яких входить до його компетенції, вжиття заходів забезпечення позову дасть змогу зупинити прийняття рішень неправомочною Хмельницькою обласною радою (найближче засідання призначено на 14 грудня 2020 року) та розпоряджень її протиправно обраною головою, а тому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, відносно яких можуть бути прийняті акти індивідуальної дії неправомочною радою до ухвалення рішення в даній адміністративній справі.

Водночас, існує загроза підписання ОСОБА_1 , яку було обрано головою Хмельницької обласної ради VIII скликання із порушенням Регламенту, офіційних документів Хмельницької обласної ради, що зумовить їх протиправність і потребуватиме звернення до суду з новими позовами.

Відповідно, буде неможливим ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, якщо не зупинити дію рішення першої сесії Хмельницької обласної ради VIII скликання №4-1/2020 «Про обрання голови Хмельницької обласної ради» від 07.12.2020.

Вирішуючи заяву депутата Хмельницької обласної ради ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно зі ст.151 КАС України позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Отже, забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до вирішення спору по суті, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом. Підстави для забезпечення позову повинні бути доведені відповідними доказами.

При цьому вищезазначені підстави для вжиття заходів забезпечення позову є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року по справі № 461/3212/17.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

За правилами ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року по справі №640/5463/19.

Отже, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Щодо доводів заявника про протиправність дій лічильної комісії з виборів голови Хмельницької обласної ради VIII скликання щодо підрахунку голосів та встановлення результатів таємного голосування, та, як наслідок, необхідності скасування рішення Хмельницької обласної ради щодо обрання голови Хмельницької обласної ради, слід зазначити наступне.

Фактично у цьому твердженні заявник вказує про ознаки очевидної протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, дію якого він просить зупинити.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав, повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною 2 статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 807/173/18.

Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Суд також враховує, що у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/16509/18 щодо "очевидності" ознак протиправності дій та порушення прав позивача зазначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Проте наведені заявником обґрунтування є недостатніми та такими, що не підтверджують очевидність ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням.

Сама лише незгода позивача із рішенням суб`єкта владних повноважень ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Вказані заявником доводи про наявність ознак протиправності оскаржуваного рішення відповідача не можуть вважатись підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки потребують детальної оцінки з перевіркою їх доказами за процедурою, передбаченою нормами процесуального закону в межах адміністративного процесу. Наявність таких ознак у спірному випадку може бути виявлена судом тільки на підставі повного з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Отже, у спірному випадку відсутні достатні підстави для твердження про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі. Однак, застосовуючи такий інститут, необхідно перш за все враховувати його мету та запобігати вирішенню спору у справі шляхом задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім цього, заявником не було наведено відомостей про конкретні негативні наслідки невідворотного характеру, які можуть спричинити порушення прав позивача в такій мірі, що для їх відновлення необхідно було б докласти значних зусиль, або захист цих прав був би неможливий без вжиття судом заходів забезпечення позову.

Аргументація заяви про забезпечення позову в тій частині, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, ґрунтується на припущеннях заявника без підтвердження того, що такі обставини настануть.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.

Заходи забезпечення позову застосовуються задля гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року по справі №826/17117/18.

Разом з тим, у заяві про забезпечення позову не вказано, як саме невжиття таких заходів істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, порушить право на ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів саме депутата Хмельницької обласної ради ОСОБА_2 .

Так, Верховний Суд у своїй практиці (зокрема, у постанові від 29 жовтня 2020 року по справі № 580/44/19) неодноразово застосовував критерії, які дозволяють виявити наявність або відсутність охоронюваного законом інтересу в особи, яка звертається за судовим захистом. Судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який:

- має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання, але виходить за межі суб`єктивного права;

- пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

- є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві або скарзі особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

- є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу або скаржнику;

- порушений суб`єктом владних повноважень.

Тобто, прийняття судового рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Проте заявник вказує, що існує загроза підписання ОСОБА_1 , яку було обрано головою Хмельницької обласної ради VIII скликання із порушенням Регламенту, офіційних документів Хмельницької обласної ради, що зумовить їх протиправність і потребуватиме звернення до суду з новими позовами. Тобто, заявник фактично вказує про можливість порушення інтересів Хмельницької обласної ради, а не власних.

Тобто, зазначене позивачем порушення прав має ймовірний, виключно прогнозований характер; позивач не зазначив про негативні наслідки, які для нього настануть без вжиття заходів забезпечення позову. Отже, наслідки від незабезпечення даного позову не вплинуть на можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Крім того, необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Заявник вказує, що, зважаючи на повноваження, які має голова ради, та питання, вирішення яких входить до його компетенції, вжиття заходів забезпечення позову дасть змогу зупинити прийняття рішень неправомочною Хмельницькою обласною радою та розпоряджень її протиправно обраною головою.

В той же час, зайняття посади голови Хмельницької обласної ради є запорукою належного виконання функцій цього органу.

Таким чином, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи вищезазначене, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви депутата Хмельницької обласної ради ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.А. Божук