Справа № 400/2249/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 р.м. ОдесаСправа № 400/2249/19
Місце ухвалення судового рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:
30.09.2020 року;
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Танасогло Т.М.

Шляхтицького О.І.

За участю: секретаря - Іщенка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду 27.11.2019 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести підполковнику запасу ОСОБА_1 перерахунок розміру грошового забезпечення для призначення пенсії та виплачувати пенсію з 14.10.2016 року з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації відповідно до витягу з роздавальних відомостей грошового забезпечення підполковника ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2014 року по 13 жовтня 2016 року у військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року 350/174/308/905/ПС, витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення підполковника ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2014 року по 13 жовтня 2016 року у військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року 350/174/308/904/ПС/1 та довідки про сплату єдиного соціального внеску підполковника ОСОБА_1 за період з 01 жовтня 2014 року по 13 жовтня 2016 року у військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року 350/174/308/904/ПС/2, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

21.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року у справі №400/2249/19 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку із набранням чинності судовим рішенням позивачем пред`явлено у виконавчу службу виконавчий лист, виданий у цій справі. Вказаний виконавчий документ державним виконавцем прийнято до виконання, відкрито виконавче провадження та встановлений боржнику десятиденний термін для його виконання. Оскільки на даний час судове рішення залишається не виконаним органом пенсійного фонду, перерахунок грошового забезпечення не проведено та не виплачено належну суму пенсії, позивач вимушений звернутись до суду та ставити питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення із зобов`язанням суб`єкта владних повноважень подати відповідний звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні поданої заяви, суд першої інстанції виходив з того, що за правилами ч. 2 ст. 382 та п.п. 1 п. 6 ст. 246 КАС України суд наділений повноваженнями встановити судовий контроль за виконанням рішення лише під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу. Вказані процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке пов`язане з наявністю певних передумов, які можуть свідчити про ухилення відповідача від обов`язку виконати судове рішення, та може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на те, що питання про встановлення судового контрою вирішено у судовому рішенні і суд не вбачав підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового акту, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове про задоволення заяви у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірне питання, та обставинам справи і помилково не враховано, що не виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень безумовно ініціює адміністративний суд встановити судовий контроль в порядку ст. 382 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із ч.ч. 2, 3 вказаної статті адміністративного процесуального законодавства за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

За правилами ч. 8 ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві та провадиться як в порядку, встановленому ст. 382 так і в порядку, передбаченому ст. 287 КАС України.

Водночас, апеляційний суд враховує, що обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо подання звіту про вчинення дій, спрямованих на виконання судового рішення, реалізується у разі встановлення судом відповідного строку відповідно до приписів ст. 382 КАС України.

При цьому, приписи наведеної норми не містять застережень щодо процесуальної можливості суду встановити судовий контроль під час вирішення спору по суті чи після ухвалення судового рішення.

Часових обмежень права суду вказана норма адміністративного процесуального права не містить.

Разом з цим, апеляційний суд враховує, що, звертаючись до суду першої інстанції із заявою в порядку ст. 382 КАС України, позивач обґрунтовує свої вимоги не виконанням відповідачем судового рішення у строк, встановлений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Наведені у заяві обставини свідчать про те, що забезпечення виконання судового рішення реалізовано позивачем шляхом його примусового виконання і у даному випадку відповідно до приписів ч. 8 ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі має відбуватись у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу.

Оскільки звернення позивача не ґрунтується на обставинах щодо протиправності бездіяльності, дій чи рішень державного виконавця з виконання поданого ним виконавчого документа, колегія суддів доходить висновку про помилкове обрання заявником способу захисту порушених прав та інтересів під час виконання судового рішення та відсутність підстав для задоволення поданої заяви.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають обставинам справи та нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає зміні в мотивувальній частині.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року змінити в частині мотивів, з яких виходив суд при ухваленні судового рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 14.12.2020 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: Т.М. Танасогло

О.І. Шляхтицький