Справа № 200/3051/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року справа №200/3051/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гаврищук Т.Г., Міронової Г.М.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі № 200/3051/20-а (головуючий І інстанції Лазарєв В.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - ГУ ДПС у Донецькій області, відповідач) про зобов`язання прийняти та опрацювати в АІС «Податковий блок» уточнюючу податкову декларацію від 21.02.2020 року платника податків з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік та врахувати дані в частині зменшення податкового зобов`язання з плати за землю за період з липня по грудень 2014 року у розмірі 48260,02 грн.; зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків з плати за землю (земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності), шляхом виключення суми податкового зобов`язання з плати за землю за липень-грудень 2014 року у розмірі 48260,02 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.02.2020 року позов задоволений частково: зобов`язано ГУ ДПС у Донецькій області прийняти та опрацювати уточнюючу податкову декларацію ОСОБА_1 від 21.02.2020 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік та врахувати дані в частині зменшення податкового зобов`язання з плати за землю за період з липня по грудень 2014 року у розмірі 48260,02 грн.; у задоволенні іншої частини позову відмовлено (а.с. 67-70).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, без врахування обставин, що мають значення для справи, неповне з`ясування обставин справи. В обґрунтування доводів посилався на те, що п. 50.1 ст. 50 ПК України чітко встановлені строки подання уточнюючого податкового розрахунку (а.с. 75-78).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 з 11.05.1998 року по 23.06.2017 року був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, був платником, зокрема, плати за землю, як платник вказаного податку у 2014 році перебував на обліку в ГУ ДФС у Донецькій області (Шахтарська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області). Зараз перебуває на податковому обліку у Слов`янсько-Лиманському управлінні ГУ ДПС у Донецькій області.

Податкові зобов`язання з плати за землю у платника податків виникли на земельні ділянки комунальної власності, які перебувають в користуванні у позивача на підставі договору оренди земельної ділянки від 24.10.2012 року №00050, що укладений між позивачем, як орендарем та Кіровською міською радою Донецької області, як орендодавцем, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку несільськогосподарського призначення, кадастровий номер: :00:001:0274, площею 7199,0000, що розташована в АДРЕСА_1 (тобто на тимчасово окупованій території), на якій знаходяться об`єкт нерухомого майна позивача (торгівельний комплекс - ринок). Строк дії договору - десять років з переважним правом його продовження (а.с. 7-9).

Позивач на період з 14.04.2014 року, зокрема по 31.12.2014 року, відповідно до пп. 38.7 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України був звільнений від нарахування та плати за користування вказаною земельною ділянкою, що розташована на тимчасово окупованій території.

Позивачем подана звітна податкова декларація з плати за землю (за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік (від 22.01.2014 року № ), в якій самостійно визначена річна сума орендної плати за землю у розмірі 96524,19 грн. зі сплатою щомісячно податкового зобов`язання в сумі 8043,68 грн. у строки, встановлені Податковим кодексом України (а.с. 12-14).

У зв`язку з тим, що позивач з 14.04.2014 року, зокрема по 31.12.2014 року, відповідно до пп. 38.7 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України був звільнений від плати за користування вказаною земельною ділянкою, тому він не сплачував задекларовані податкові зобов`язання за наступний період 2014 року, внаслідок чого у нього виник податковий борг в розмірі 48260,02 грн.

25.02.2020 року позивач звернувся до Слов`янсько-Лиманського управління Головного управління ДПС у Донецькій області із заявою про прийняття уточнюючої декларації від 21.02.2020 року з плати за землю за 2014 рік. До заяви додав уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, якою зменшена сума податкових зобов`язань за липень - грудень 2014 року на загальну суму 48262,11 грн. (а.с. 16-18).

Листом Слов`янсько-Лиманського управління ГУ ДПС у Донецькій області від 10.03.2020 року за №19944/10/05-99-55-33 позивачу повідомлено про відмову у внесенні уточнюючих звітностей до бази «Податковий блок» через те, що вони подані з пропуском строку 1095 днів. В інтегрованій картці платника податків за позивачем дійсно обліковується податковий борг у розмірі 48260,02 грн. з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, який виник відповідно до поданої у 2014 році податкової декларації з плати за землю. На теперішній час питання надання уточнюючих декларацій з плати за земельні ділянки, на які поширюється дія пп. 38.7 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України за періоди, щодо яких минув термін позовної даності, не врегульовано (а.с. 19).

Згідно витягу з інтегрованої картки платника податків з орендної плати з фізичних осіб (код платежу у 2014 році 13050500, код платежу у 2015 році - 18010900) за позивачем рахується податковий борг в сумі 48262,11 грн. (а.с. 52).

Згідно пп. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктами 285.1, 285.2 статті 285 ПК України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України).

Згідно п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за Формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

За змістом п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до підпункту 2 пункту 38.2 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС) для платників податків, місцезнаходженням (місцем проживання) яких станом на 14 квітня 2014 року була тимчасово окупована територія та/або територія населених пунктів на лінії зіткнення і які станом на 1 січня 2017 року не змінили своє місцезнаходження (місце проживання) із зазначених територій на іншу територію України: 1) зупиняється нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за несвоєчасне погашення визначених станом на 14 квітня 2014 року грошових зобов`язань; 2) зупиняється застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 цього Кодексу.

Відлік строку давності, визначений статтею 102 цього Кодексу, зупиняється на період, протягом якого до платників податків, зазначених у цьому підпункті, не застосовувалися заходи стягнення, передбачені статтями 59, 60, 87-101 цього Кодексу.

Норми цього підпункту не застосовуються: з дати реєстрації зміни місця проживання фізичною особою - платником податків і переселення на іншу територію України на постійне місце проживання, місце проживання внутрішньо переміщеної особи та проведення реєстраційної дії щодо зміни місця проживання фізичної особи - підприємця; з дати реєстрації зміни місцезнаходження юридичної особи на іншу територію України.

Станом на 14.04.2014 року позивач був зареєстрований у м. Хрестівка (м. Кіровське), тобто на тимчасово окупованій території та станом на 01.01.2017 року не змінив своє місцезнаходження (місце проживання).

Отже, відносно позивача з 14.04.2014 року зупинилось застосування норм статей 59, 60 (в частині податкових вимог), 87-101 ПК України, а, отже, зупинився і відлік строку давності, визначений статтею 102 ПК України.

Згідно матеріалів справи уточнююча податкова декларація з плати за землю подана позивачем 21.02.2020 року, тобто з урахуванням приписів підпункту 2 пункту 38.2 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України, без порушення строків давності у 1095 днів, встановлених ст. 102 ПК України

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції в частині зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області прийняти та опрацювати уточнюючу податкову декларацію ОСОБА_1 від 21.02.2020 року з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік та врахувати дані в частині зменшення податкового зобов`язання з плати за землю за період з липня по грудень 2014 року у розмірі 48260,02 грн.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі № 200/3051/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 14 грудня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Гаврищук

Г.М. Міронова