Справа № 420/3755/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3755/20

Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 20 серпня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Єщенка О.В.,Шляхтицького О.І.

секретар судового засідання Колесніков-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №09.04.2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09.04.2020 року.

В обґрунтування позову вказано, що позивач не погоджується із спірним податковим повідомленням-рішенням, прийнятим на підставі акту перевірки, висновки якого не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, первинних документах підприємства та вимогах діючого податкового законодавства.На думку позивача, висновки Акта перевірки про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.3 ст.198 ПК Україниє помилковими, оскільки у підтвердження правомірного та законного формування податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» підприємством було надано усі необхідні належним чином оформлені первинні документи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року, адміністративний позов ТОВ «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ» задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 09.04.2020 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головним управлінням ДПС в Одеській області подано до суду апеляційну скаргу, у якій зазначено про порушення процесуальних та матеріальних норм права, що призвело до прийняття необґрунтованого судового рішення, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції ухвалюючи судове рішення не було враховано доводи податкового органу про те, що надані документи платником під час проведення перевірки по взаємовідносинам з ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» щодо проведення будівельно-монтажних робіт по влаштуванню дотискної компресорної станції Семиренківської УКПГ за адресою: Полтавська область, Шишацький район, Семиренківська УКПГ за період жовтень, листопад 2019 року не відповідають реальній дійсності. Укладені договори між підприємствами не були спрямовані на якісне та своєчасне виконання зобов`язань перед замовником ТОВ ««НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ», а лише для збільшення податкового кредиту за період жовтень, листопад 2019 року на загальну суму 1027694,00 грн. На думку податкового органу, суми податку на додану вартість, сплачені у ціні отриманих від ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» послуг/робіт за спірний період, віднесені у жовтні 2019 року та листопаді 2019 року до суд податкового кредиту підприємства не підтверджуються фактичним виконанням робіт, у зв`язку із недостатньою кількістю трудових ресурсів вказаного контрагента позивача, необхідних для виконання робіт для ТОВ «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ», неможливості фактичного здійснення господарських операцій з урахуванням часу, територіальної віддаленості, оперативності проведення операцій. При цьому, згідно аналізу податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН по ланцюгу постачання, не встановлено залучення контрагентом позивача до виконання робіт/послуг субпідрядників.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у період з 04.03.2020 року по 11.03.2020 року на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 02.03.2020 №968 та направлення від 03.03.2020 року № 1024/05-02, відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинами з контрагентами - постачальниками TOB «PATIO БІЗНЕС» (код за СДРПОУ 41229758) за період з 01.03.2019 по 31.03.2019 року, ПП «МАЙСТЕРПРОФІБУД» (код за СДРПОУ 33437270) за період з 01.09.2019 по 30.09.2019 року, ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» (код за СДРПОУ 42443289) за період з 01.10.2019 по 30.11.2019 року, результати якої оформлено актом № 000065/15-32-05-02/37475676 від 18 березня 2020 року (надалі акт перевірки).

Згідно висновків вказаного акту перевірки, податковим органом встановлено порушення п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму ПДВ - 1027694 грн., в т.ч. за періоди:

- за жовтень 2019 року - на суму 369601 грн.;

- за листопад 2019 року - на суму 658093 грн.

На підставі акту перевірки актом № 000065/15-32-05-02/37475676 від 18 березня 2020 року, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 09.04.2020р. № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1027694,00 грн. податку на додану вартість та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у сумі 256923,50 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення отримано платником податку 27.04.2020 року, що підтверджується поштовим конвертом та витягом офіційної веб-сторінки УДППЗ «Укрпошта» про отримання поштового відправлення.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та контрагентом дійсно було здійснено господарські операції, за наслідками яких було складено належним чином оформлені первинні документи. Господарські операції здійснено позивачем з діловою метою отримання прибутку, а доводи відповідача про безтоварність господарських операцій із посиланням на певні дефекти у діяльності контрагентів Товариства не підтверджені жодним доказом.

Суд першої інстанції вказав, що позивачем належним чином підтверджено факт реальності здійснення господарських операцій з переліченими в акті контрагентами, що дає право товариству на формування витрат та податкового кредиту, а тому податкове повідомлення-рішення № від 09.04.2020 року є протиправним та порушує право власності Товариства. Так, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги є обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У відповідності до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За приписами пп.14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

В свою чергу, згідно з пп. а) п. 198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, зпридбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, як передбачено пунктом 198.2 статті 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду, відповідно до вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідності до п.п. 198.5 ст. 198 Кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У розумінні п.198.6 ст. 198 ПК України до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних зокрема податковими накладними чи іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті201цьогоКодексу.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм Податкового кодексу України передбачений вичерпний та відповідний перелік документів, на підставі яких платник податків має право на податковий кредит, а саме: зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних, митні декларації, інші документи, передбачені пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (транспортні квітки, готельні рахунки, касові чеки, бухгалтерська довідка, складена у відповідності до п. 36 підрозділу 2 розділу XX діючого Кодексу та інше).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»№996-XIV(в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі Закон України №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст.9 Закону України №996-XIV, підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків.

Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Як визначено підпунктом14.1.36пункту14.1статті14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону України №996-XIV,господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (податкового кредиту) виникають за таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Колегією суддів встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ" у перевіряємому періоді мав взаємовідносини з контрагентом ТОВ «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС» на замовлення якого виконувались будівельні роботи, а також ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» - один із субпідрядників, силами та потужностями якого фактично виконувались будівельні роботи.

На думку податкового органу, ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» не могло фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, територіальної віддаленості. Оперативності проведення операцій, недостатньої кількості працюючих на цьому підприємстві, яка була б достатньою для самостійного виконання робіт. Враховуючи 8-годинний робочий день, встановлений законодавством та витрати праці робітників, контролюючим органом була встановлена нереальність здійснення господарських операцій вказаним контрагентом для підприємства позивача. Таким чином, суми податку на додану вартість, сплачені позивачем у ціні нібито отриманих послуг не можуть бути віднесені до складу податкового кредиту звітного періоду, у якому такі операції відображені.

Колегія суддів такі доводи апелянта вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено, що позивачем укладено з ТОВ «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС» договір підряду № 4042-НГД/З на виконання будівельних робіт від 05.07.2019 року, за яким ТОВ «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС» в особі директора Григоренка Юрія Васильовича () - Генпідрядник та ТОВ «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ», в особі директора ОСОБА_1 - Субпідрядник, (далі - Договір підряду № 4042) позивачу було доручено виконання у повному обсязі комплексу будівельно-монтажних робіт по влаштуванню дотискної компресорної станції Семиренківської УКПГ за адресою: Полтавська обл., Шишацький р-н, Семиренківська УКП відповідно до проектної документації, чинного законодавства, стандартів, умов та правил і здати їх готовий результат у цілому Генпідряднику, а Генпідрядник зобов`язується прийняти належно виконані роботи та оплатити їх.

Відповідно до п.1.3 Договору підряду № 4042, Результатом виконання Робіт відповідно до мети їх виконання є: будівельно-монтажні роботи по влаштуванню дотискної компресорної станції Семиренківської УКПГ, здані Генпідряднику разом з відповідною документацією відповідно до норм чинного законодавства України у сфері будівництва. Субпідрядник приймає участь в здачі Генпідрядником завершеного будівництва об`єкта Замовнику в частині виконаних Субпідрядником робіт.

В момент укладення сторонами даного договору, позивачу було передано проектну документацію, відповідно до Додатку 9 «Акт приймання-передачі проектної документації».

Підпунктом 1.6. договору підряду № 4042 та Додатку 5 «Календарний графік виконання робіт», сторони визначили строки (терміни) виконання робіт з 22.08.2019р. по 24.03.2020р.

Згідно з п.1.5 договору підряду № 4042 та додатку № 8 «Місце виконання робіт», для виконання будівельних робіт, позивачу було передано будівельний майданчик, за адресою: приблизна адреса: поблизу УКПГ Семиренки, що знаходиться по вул..Шкільній, 4А, с. Ковалівка, Шишацького району, Полтавської області; кадастровий номер земельної ділянки: :00:036:0038.

Згідно з п.2.1 договору підряду № 4042 та додатку № 1 «Договірна ціна», додатку №2 «Локальні кошториси», № 3 «Договірна ціна», додатку № 4 «Локальні кошториси» сторони визначили договірну ціну в сумі 62452289,19 грн. без ПДВ, та ПДВ 12490457,84 грн.

При цьому, підпунктом 3.5.1 договору підряду № 4042, сторони погодили, що для виконання Робіт, Субпідрядник має право залучати Субпідрядників, (договір, додатки до договору, кошториси - наявні в матеріалах справи).

У період дії договору протягом вересня-грудня 2019р., ТОВ «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ» своїми та залученими силами було виконано, а Замовником (ТОВ «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС») було прийнято будівельно-монтажні роботи.

У підтвердження фактичного виконання умов договору № 4042 в матеріалах справи наявні Акти КБ-2В, довідки КБ-3 на загальну суму 34450750,21грн., у тому числі, 7139222,94 грн. за вересень 2019р.; 6622345,07 грн. за жовтень 2019р.; 10654551,76 грн. за листопад 2019р.; 10034630,44 грн. за грудень 2019р.

Вказані господарські операції з ТОВ «НАФТОГАЗХІМ СЕРВІС» були відображені Товариством позивача у бухгалтерському обліку, у встановленому порядку, за правилом першої події, зареєстровано податкові накладні по кожній господарській операції.

Водночас, колегією суддів з матеріалів справи також встановлено, що 27 серпня 2019 року між ТОВ «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ» (підрядник) та ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» (субпідрядник) було укладено цей Договір № 0819/2 (далі - договір субпідряду), згідно з п.1.1 якого, субпідрядник зобов`язувався виконати власними засобами та на власний ризик за дорученням Підрядника, у відповідності до умов цього Договору: будівельно-монтажні роботи на об`єкті Семиренківська УКПГ за адресою: Полтавська обл., Шишацький р-н, Семиренківська УКПГ.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 зазначеного договору субпідряду, вартість робіт за цим договором складає 8400000,00 грн., у тому числі ПДВ - 1400000,00 грн. Вартість робіт (Договірна ціна) за погодженням Сторін може уточнюватися при зміні об`ємів робіт, цін на матеріали та податкового законодавства шляхом укладання Сторонами Додаткової угоди до цього Договору.

Також, у п.п. 3.1, 3.2 договору субпідряду, сторонами були погоджені строки виконання робіт, а саме: початок виконання робіт встановлено не пізніше 3-х робочих днів з дня підписання договору, а закінчення виконання робіт - до 31.12.2019р.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2, п. 5.1 договору субпідряду, в день укладення цього договору, підрядник надає Субпідряднику кошторисну документацію, в якій визначені перелік робіт та інші дані, необхідні для виконання Субпідрядником робіт. Підписанням цього Договору Субпідрядник підтверджує факт її отримання. Субпідрядник виконує роботи відповідно до кошторисної документації, будівельних норм і правил, технічних умов, схем та іншої нормативної документації.

Здача-приймання виконаних робіт після закінчення робіт на об`єкті здійснюється на підставі Акту приймання виконаних підрядних робіт за формою .№ КБ-2-В та довідки за формою № КБ-3 та актом приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей, які утворились в результаті виконання підрядних робіт, які є предметом даного договору, підписаного сторонами, які оформлюються датою фактичного завершення їх виконання або датою останнього дня календарного місяця, в якому фактично виконувались роботи і скріплюється підписом і печаткою (п. 5.2 договору).

У підтвердження фактичного виконання господарських операцій за умовами Договору субпідряду у спірному періоду жовтень листопад 2019 року, Товариством було надано наступні первинні документи: акти КБ-2В, КБ-3 на загальну суму 10914245,35 грн., в тому числі 4 748 083,42 грн. (в т.ч. ПДВ 791347,24 грн.) за вересень 2019р.; 2 217 604,24 грн. (в т.ч. 369600,71 грн.) за жовтень 2019р.; 3 948 557,69 (в т.ч. ПДВ 658092,95 грн.) за листопад 2019р.

Вказані господарські операції за договором субпідряду Товариством позивача було повністю відображено у бухгалтерському обліку.

Крім того, у встановленому порядку, контрагентом позивача ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» було виписано Товариству з обмеженою відповідальністю «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ» податкові накладні по кожній господарській операції, а саме: № 57 від 30.09.2019р., № 59 від 31.10.2019р., № 110 від 30.11.2019р., які належним чином зареєстровані.

На підтвердження оплати за здійснені господарські операції згідно договору субпідряду, ТОВ «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ» надано платіжні дорученнями № 1253 від 04.11.2019р. на суму 517604,24 грн., № 1356 від 14.11.2019р. на суму 1700000,00 грн., № 1450 від 04.12.2019р. на суму 948557,69 грн., № 1529 від 10.12.2019р. на суму 1000000,00 грн., № 1746 на суму 2000000,00 грн.

Крім того, щодо фактичного виконання робіт за договором субпідряду позивачем надано лист від 03.09.2019 року, яким контрагент ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» повідомляло позивача про виконання робіт за укладеним з ним договором субпідряду як власними силами, так і залученими ресурсами.

До того ж, вказаним контрагентом позивача було надано перелік будівельної техніки, списки працівників, копії кваліфікаційних посвідчень, перелік ТМЦ в будівельних вагончиках № 1,2. Іншим листуванням між сторонами, учасники договору узгоджували свої дії, щодо допуску до виконання робіт (лист за вих.№ 27/1від 29.08.2019р.,), прострочення виконання будівельних робіт (вих. № 44/1 від 1.11.2019р.), прострочення оплати робіт (лист № 2012/2 від 20.12.2019р.). Також, позивачу субпідрядником на підтвердження можливості виконання умов договору субпідряду, були надані договори на залучення ним будівельної техніки, а саме, договір оренди № 151/1-АК від 12.09.2019р. на автокран XCMG QY25K-5 вантажоємністю 25тн, та Договір оренди № 1/20-19ЕК від 03.09.2019р. на ескаватор JSB ЗСХ SUPER 2008р.в. та гусеничний ескаватор JSB JS 220 1108р.

Крім того, у процесі виконання робіт, як свідчать матеріали справи, сторонами складалися акти перевірки установки обладнання на фундамент №№ КД-1, КД-2, КД-3, №2, № 3, Акти на закриття прихованих робіт №№ 17/0/3, 01/02, 05/01, 12/0/3, 17/0/1, 06/02, 05/0/3, 12/0/109/02, 0-АБ11/01, 0-АБ11/02, 0-АБ3/02, 0-АБ3/01, 11/0/1, ГП/01, ГП/02, 0-АБ3/03, акт № 0-АБ3/05 проміжного прийняття відповідальних конструкцій.

При цьому, згідно зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей, контрагент позивача ТОВ «АРІЯ СТРОЙ» є юридичною особою приватного права, було створено 05.09.2018р. та зареєстроване в якості платника податку на додану вартість з 01.10.2018 року, індивідуальний податковий номер 30. Профільним видом діяльності підприємства є Будівництво житлових і нежитлових будівель; (код КВЕД 41.20), Інші будівельно-монтажні роботи (код КВЕД 43.29), інші спеціалізовані будівельні роботи (код КВЕД 43.99).

Також, контрагентом було надано витяг з офіційної веб-сторінки ДАБІ України про отримання безстрокової ліцензії за реєстраційним записом , додаток до ліцензії, виданої Держархбудінспекцією наказ № 64-Л від 31.10.2018р. Перелік видів робіт з провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків відповідальності належать до об`єктів із середнім середніми та значними наслідками (СС2, ССЗ).

Дослідивши зміст усіх вищевказаних договорів, колегія суддів вважає, що вони містять всі істотні умови, які передбачені законодавством. Зазначені договори, укладені між позивачем та контрагентами, є чинними, ніким не скасовані, а їх виконання підтверджується належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Реальність та фактичне виконання господарських операцій за зазначеними договорами підтверджена наданими платником актами КБ-2В, довідками Кб-3, іншими актами виконаних робіт (перевірки установки обладнання, закриття прихованих робіт, тощо), договорами оренди спецтехніки, зареєстрованими у ЄРПН податковими накладними, платіжними дорученнями та іншими документи, які оформлювались у процесі виконання будівельних робіт субпідрядниками та підрядником.

Таким чином апеляційний суд зазначає, що матеріали справи містять необхідні документи на підтвердження здійснення фінансово-господарських відносин позивача з контрагентами, в тому числі ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» в періоді, що перевірявся, які відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, жодних зауважень до первинних документів у податкового органу у ході перевірки не було.

Вказані досліджені апеляційним судом первинні документи, надані ТОВ «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ» у повній мірі відображують зміст господарських операцій за договором субпідряду, вартісні і кількісні показники, у тому числі місце виконання робіт, їх вид та об`єми, вартість, та підтверджують пов`язаність здійснених витрат з господарською діяльністю, використання отриманих будівельних робіт в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивача; містять відомості про підстави їх складання, підписи уповноважених осіб, необхідні реквізити, що дозволяють встановити їх оформлення на виконання господарських операцій, визначених у змісті вищенаведених договорів.

Виписані контрагентами податкові накладні, містять усі обов`язкові реквізити, передбачені пунктом 201.1 статті 201 ПК України та відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та більше того, зареєстровані у ЄРПН.

Отже, господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Матеріалами справи підтверджується виконання укладених договорів між позивачем та контрагентами.

Встановленими у ході апеляційного розгляду справи обставинами та наявними в матеріалах справи первинними документами спростовуються доводи апелянта про те, що здійснення для позивача його контрагентом ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» будівельних субпідрядних робіт, не підтверджуються стосовно: врахування реального часу здійснення операцій,територіальної віддаленості, оперативності проведення операцій, недостатньої кількості персоналу, неможливості встановлення наявності складських приміщень, будівель, споруд, майданчиків для зберігання ТМЦ, виробничого обладнання, машин, механізмів та обладнання, необхідних для ведення господарської діяльності.

Суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи відповідача визначені в апеляційній скарзі, оскільки такі базуються на підставі інформаційних баз даних ДФС, аналізі податкової звітності платників, та дослідження ланцюгу господарської діяльності контрагентів позивача, проте не обґрунтовує доводів щодо незгоди з висновками суду першої інстанції які ґрунтуються на наданні оцінки первинним документам, наданих позивачем.

На думку апеляційного суду, податковим органом не наведено факти, які б безспірно підтверджували недобросовісність саме ТОВ «НАФТОХІМСПЕЦМОНТАЖ» як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності своїх контрагентів, якщо така мала місце.

Обставини, зазначені відносно контрагента позивача ТОВ «АРІЯ СТРОЙ ГРАД» не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи та фактичного виконання будівельних робіт за договором субпідряду.

Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від перебування постачальника за юридичною адресою, а також від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

До того ж, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що неналежне виконання податкових зобов`язань контрагентами позивача тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цих осіб. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту, коли останній виконав усі передбачені законом умови.

Поряд з вказаним, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що подання платником податку до контролюючого органу належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Між тим, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас такі докази податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій не спростовано, як і не зазначено жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умовами договорів не виконано.

Відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про порушення позивачем податкового законодавства та наявність яких би призводила до невизнання права позивача на формування валових витрат та податкового кредиту з ПДВ.

Разом з тим, можливі порушення податкового законодавства з боку контрагента-субпідрядника виконання будівельних робіт, не є, у даному випадку, підставою для висновку про порушення саме покупцем вимог податкового законодавства та позбавлення останнього сформованих податкових вигод за фактично вчиненими операціями.

Будь-яких доказів того, що позивач діяв без реальної господарської мети отримання прибутку, або з наміром штучного заниження бази оподаткування з податку на додану вартість/завищення податкового кредиту, представниками відповідача до суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками перегляду судового рішення у даній справі, на підставі досліджених письмових доказів, наявних у справі, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи та обґрунтовано зроблено висновок про недоведеність правомірності прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку із чим наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року у справі № 420/3755/20 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 11 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Єщенко О.В. Шляхтицький О.І.