Справа № 754/5513/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 754/5513/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Лісовська О.В. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 22 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів третя особа: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва", в якому просила суд: скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві від 03 квітня 2019 року № 119 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170, 00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 165-2 КпАП України; провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 165-2 КпАП України - закрито.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 22 серпня 2019 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавала, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, підставі річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік 21.01.2019, наказу про проведення планового заходу (перевірки) від 01.03.2019 № 1101, направлення на проведення заходу від 01.03.2019 № 901 спеціалістами Головного управління проведено планову перевірку у КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 15.

За результатами перевірки складено Акт від 18.03.2019 № 1101-10, в якому зазначено порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки.

Відповідно до вказаного Акту перевірки було виявлено ряд порушень: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» під час формування та застосування тарифу на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій мешканцям окремих будинків житлового фонду Деснянського району м. Києва за період з 01.03.2016 по 28.02.2019 було порушено вимоги абз. 6, п. 2, п. 7, п. 18 «Порядку формування тарифів на послуги з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій» затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 № 869, п. 2, ч. 1 ст. 30 та ч. 3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 2 ст. 12 Закону України «Про ціни і ціноутворення» про що зазначено в Акті перевірки від 18.03.2019 № 1101-10) (а.с. 69-71).

18.03.2019 головним спеціалістом відділу контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві Кривендою О .П. складено протокол про адміністративне правопорушення № 64 про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 165-2 КУпАП відносно начальника планово-економічного відділу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» ОСОБА_1 .

22.03.2019 головним спеціалістом сектору контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби в м. Києві Кривендою О.П. складено Припис № 314 з вимогою усунути порушення, щодо застосування в період з 01.07.2017 по 28.02.2019 року тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які встановлені протиправним та скасованим Розпорядженням № 688 від 06.06.2017, згідно рішеннями Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.07.2018 року, Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі №826/8441/17, у термін до 22.07.2019; щодо вартості послуги прибирання прибудинкової території. В які включено площу, яка закріплена на праві повного господарського відання за КП «Шляхо-експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» у м. Києві на підставі Наказу Головного управління з питань майна Київської міської державної адміністрації від 21.02.2002 № 23 Київської міської державної адміністрації за період з 01.03.2016 по 28.02.2019 у термін до 23.04.2019; щодо вартості послуги «Поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження» за період 01.01.2016-31ю.06.2017 по 263 житловим будинкам виявлено не освоєння коштів у повному обсязі, у термін до 23.04.2019.

03.04.2019 т.в.о. заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Карауловим В.Д. було винесено постанову № 119 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративний штраф в розмірі 170,00 грн.

Позивач, вважаючи прийняту постанову протиправною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 16 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21 червня 2012 року №5007-VI, органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.

Згідно зі ст. 2 Закону № 5007-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання, які провадять діяльність на території України, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення. Дія цього Закону не поширюється на встановлення тарифів на медичні послуги та лікарські засоби в межах програми медичних гарантій згідно із Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення».

Частиною 1 ст. 17 Закону № 5007-VI передбачено, що основними функціями уповноважених органів є: 1) виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 2) здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; 3) запобігання порушенням у сфері ціноутворення.

Відповідно до п. п. 1, 5, 6 ч. 1 ст. 18 Закону № 5007-VI уповноважені органи мають право, зокрема, проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб; вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба), поклавши на Службу, що утворюється, функції, зокрема, із здійснення державного контролю за дотриманням вимог щодо формування, становлення та застосування державних регульованих цін.

Пунктом 1 Положення про Держпродспоживслужбу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 667 (далі - Положення про Держпродспоживслужбу), визначено, що Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику, зокрема, з контролю за цінами.

Пунктом 2 Положення № 667 передбачено, що Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до пп. 2 п. 3 Положення № 667 одним з основних завдань Держпродспоживслужби є дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно з пп. 11 п. 4 Положення № 667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів); надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Пунктом 7 цього Положення визначено, що Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1092 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за переліком згідно з додатком 1, у тому числі Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві.

Відповідно до пп. 11 п. 4 Положення № 209 Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; приймає рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Згідно із пп. 22 п. 6 Положення Головне управління має право складати в установлених законом випадках протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення і приймати за результатами розгляду рішення про накладення штрафів та застосування інших санкцій, передбачених законом.

Згідно з пп. 2.2.2. та 2.2.40 Статуту комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва», затвердженого розпорядженням від 06.01.2015 № 3 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Статут) предметом діяльності підприємства є зокрема: надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та здійснення діяльності щодо розрахунку тарифів на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з пунктом 2.2.40 та 5.1.10 Статуту, Підприємство має право здійснювати діяльність щодо розрахунку тарифів на послугу, що ним надається та реалізовувати свою продукцію, надавати послуги, викопувати роботи за цінами і тарифами, які встановлюються самостійно або на договірній основі, а у випадках, передбачених законодавством України, - за державними цінами і тарифами.

Згідно п.8.5. Основних умов надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 09.03.2011 № 307, виконавці послуг зобов`язані використовувати кошти, які надходять від споживачів у складі плати за послуги по складовій «Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків)» (далі - «Поточний ремонт») виключно на поточний ремонт того житлового будинку, від мешканців якого надійшли вказані кошти.

Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76.

Відповідно до п. 2.4.3. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05. 2005 № 76 періодичність проведення поточного ремонту за кожним видом будинків, враховуючи їх технічний стан та місцеві умови, визначається власником жилого будинку.

При визначенні складової «Поточний ремонт» у розрахунках застосовувалася наступна періодичність виконання поточного ремонту: поточний ремонт конструктивних елементів - 60 місяців; поточний ремонт внутрішньо будинкових систем ХВП, ГВП, теплопостачання - 60 місяців; поточний ремонт технічних пристроїв будинку, елементів зовнішнього благоустрою - 12 місяців; роботи з підготовки до сезонної експлуатації - 12 місяців.

Відповідно до п. 2.1.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, Позивачем проводяться планові огляди житлових будинків, які розподіляються на загальні та профілактичні. Загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку, а також їх зовнішнього благоустрою з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в вступний період. Загальний огляд проводиться з періодичністю два рази на рік - навесні та восени за участю співвласників відповідного багатоквартирного будинку.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не встановлено всіх об`єктивних обставин справи, не перевірено твердження позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Деснянського районного суду м.Києва - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 22 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Лічевецький І.О.

Повний текст постанови виготовлено 16.11.2020.