Справа № 520/3962/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"10" грудня 2020 р. № 520/3962/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Ліпчанська Я.В.

представника позивача - Радченко М.В.,

представника відповідача - Богодущенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 106)
до Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленка, 16-Б)
про п визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Горизонт", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807000/2019/001943/2 від 08.04.2019 р. та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 807170/2019/00886 від 08.04.2019 р.;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці ДФС (ідентифікаційний код 39534151, 61003, м. Харків, вул. Короленка. 16-Б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Горизонт» (ідентифікаційний код 39779919; 61017, м. Харків, вул. Котлова, 106) судові витрати у розмірі 12 006,25 (дванадцять тисяч шість гривен 25 копійок).

В обґрунтування позову зазначено, що рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807000/2019/001943/2 від 08.04.2019 р. та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 807170/2019/00886 від 08.04.2019 р. є протиправними та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.11.2020 року Касаційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

18.11.2020 року дана справа надійшла до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 19.11.2020 року вказану справу с. ОСОБА_1 , було прийнято до розгляду.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі зазначивши, що рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807000/2019/001943/2 від 08.04.2019 р. та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 807170/2019/00886 від 08.04.2019 р. є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 08.04.2019 агентом з митного оформлення «ФО-П ОСОБА_2 » ОСОБА_3 до митного поста «Харків-центральний» Харківської митниці ДФС підприємством ТОВ «Горизонт» була подана до митного оформлення в митному режимі «імпорт» електронна митна декларація ІМ40ДЕ №UA807190/2019/020279 на промислові товари походженням з Туреччини, зокрема на товар № 4: «Мотузки не обплетені не просочені, без покриття та без оболонки, лінійною щільністю 69000 dtex (50% поліестера, 50 % бавовни). YARN «ОЕ» ON МОР/нить «ОЕ» на МОП - 3000 кг. (Для виготовлення МОПів - насадка для швабри або щітки). Торговельна марка: buta plastik. Країна виробництва: TR. Виробник: BUTA PLASTIK KALIP MAKINE VE TECHIZAT ITHALATINRACAT TICARET LIMITED SIRKETI. 2. Місць 50 BG; 3. 1/FSCU8137391/221/2».

Зазначені товари надійшли на адресу ТОВ «ГОРИЗОНТ» за зовнішньоекономічною угодою - Контракт № 2009-17 від 20.09.2017, укладеною з контрагентом - Компанія BUTA PLASTIK KALIP MAKINE VE TECHIZAT ITHALAT INRACAT TICARET LIMITED SIRKETI.

Відповідно до відомостей граф 8 та 9 вказаної ЕМД одержувач/імпортер та особа відповідальна за фінансове врегулювання: ТОВ «ГОРИЗОНТ».

Також судовим розглядом встановлено, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №UA807190/2019/020279 від 08.04.2019 спрацював ризик, згенерований АСАУР по товару № 4 «Мотузки не обплетені, просочені, без покриття та без оболонки...».

Враховуючи рекомендації згенерованого АСМО Інспектор профілю ризику за кодами: 105-2 - контроль правильності визначення митної вартості товарів; 106-2 - витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів, 08.04.2019 посадовою особою митного поста відповідно до положень п.4.7. розділу IV Порядку № 361 був направлений запит щодо вирішення складного питання правильності визначення митної вартості товару (товар №4) до спеціалізованого підрозділу Харківської митниці ДФС - відділу коригування митної вартості управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання.

При перевірці заявленої митної вартості зазначеного товару посадовими особами підрозділу митного оформлення відповідно до пп.2.5 п.2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 №689 (далі - Методичні рекомендації) було здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких здійснено.

За результатами аналізу було встановлено, що заявлена митна вартість товару №4 за вищевказаною митною декларацією менша, ніж митна вартість по фактам митних оформлень іншими митницями ДФС подібних товарів, а саме: за ЕМД №UA807190/2019/020279 від 08.04.2019 визначена декларантом митна вартість становить 1,731690 USD/кг, в той час, коли за ЕМД UA80719/2019/007194 від 23.02.2019 - 3,510005 USD/кг; ЕМД UA12502/2019/056157 від 29.03.2019 - 52,106897 USD/кг; ЕМД UA12502/2019/053715 від 27.02.2019-125,447380 USD/кг. (прінт-скрин сторінки ACMО Інспектор та копія ЕМД UA80719/2019/007194 від 23.02.2019), що містяться в матеріалах справи.

Зазначені обставини стали підставою для поглибленої відповідачем перевірки повноти та достовірності документів, наданих декларантом на підтвердження заявленої митної вартості.

За результатом аналізу та співставлення вказаних документів митним органом було встановлено, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДФС раніше; подані до митного оформлення документи (зовнішньоекономічна угода, інвойс, специфікація, ВМД країни-відправлення без відміток відправника та митного органу країни-відправлення, платіжне доручення на передплату коштів за товар та довідка про транспортні витрати) не підтверджують в повній мірі задекларований найменший рівень митної вартості; умовами поставки FCA Istanbul передбачено надання рахунку на перевезення, що є обов`язковим документом відповідно до п.6, ч. 2, ст. 53 МКУ та який не було надано декларантом.

В зв`язку з вищевикладеним, відповідно до вимог ч.3 ст.53 МКУ відповідачем була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Позивач листом вих. № 1 від 08.04.19 повідомив митний орган про те, що додаткові документи в обсязі визначеному в запиті (повідомленні) митного органу від 08.04.2019 року надати не має можливості. Також позивач в зазначеному листі просив відповідача визначити митну вартість товару, з урахуванням відомостей, наведених в документах доданих до МД №UA807190/2019/020279 від 08.04.2019 року.

З огляду на вищевикладене, 08 квітня 2019 року Харківською митницею ДФС було винесено рішення про коригування митної вартості товарів UA807000/2019/001943/2, а саме: мотузки не в обплетенні не просочені, без покриття та без оболонки, лінійною щільністю 69000dtex (50% поліестера; 50% бавовни) торговельної марки buta plastic у кількості 3000 кг (YARN ОЕ ON MOP/НИТЬ «ОЕ» НА МОП, виробник - BUTA PLASTIC KALIP MARINE VE TECHIZAT ITHALAT IH RAC AT TICARET LIMITED SIRKETI. Туреччина), надалі іменується «Товар».

На підставі вищезазначеного Рішення 08.04.2019р. відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA807170/2019/00886, якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Горизонт» було повідомлення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, зазначених у митній декларації UА807170/2019/020279.

Відповідно до відомостей, зазначених у графі 31 Рішення, відповідачем було застосовано резервний метод визначення митної вартості товарів з кодом «6». Обгрунтування застосування саме цього методу наведене у графі 33 Рішення, відповідно до якої митна вартість, визначена декларантом, не була застосована через:

1) документи, подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари:

2) ненадання декларантом додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України;

3) ненадання декларантом (відсутність у розпорядженні митного органу) інформації щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані, щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України, щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування: інформації та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару (на матеріал та витрат, понесених виробником у зв`язку з виробництвом товарів, витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України, прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну).

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст.49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч.2 ст.52 МК України).

Відповідно до ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений у частині другій статті цієї статті.

Частиною 3 ст.53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з ч.4 ст.54 МК України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч.6 ст.54 МК України).

Статтями 57, 58 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч.8 ст.57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що під час здійснення митного оформлення товару обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Зазначена позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11.06.2019 в справі № 804/7761/15 ( № К/9901/4756/18 ).

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у поданій позивачем митній декларації 08.04.2019 року №UA807170/2019/020279 позивачем самостійно заявлено митну вартість товару, визначену за першим методом визначення вартості товару - за ціною договору.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з позицією митного органу щодо наявності обґрунтованих сумнівів у правильності визначення митної вартості товару, оскільки заявлена митна вартість товару №4 за вищевказаною митною декларацією менша, ніж митна вартість по фактам митних оформлень іншими митницями ДФС подібних товарів, а саме: за ЕМД №UA807190/2019/020279 від 08.04.2019 визначена декларантом митна вартість становить 1,731690 USD/кг, в той час, коли за ЕМД UA80719/2019/007194 від 23.02.2019 - 3,510005 USD/кг; ЕМД UA12502/2019/056157 від 29.03.2019 - 52,106897 USD/кг; ЕМД UA12502/2019/053715 від 27.02.2019-125,447380 USD/кг. (прінт-скрин сторінки ACMО Інспектор та копія ЕМД UA80719/2019/007194 від 23.02.2019).

Крім того суд зазначає, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДФС раніше; подані до митного оформлення документи (зовнішньоекономічна угода, інвойс, специфікація, ВМД країни-відправлення без відміток відправника та митного органу країни-відправлення, платіжне доручення на передплату коштів за товар та довідка про транспортні витрати) не підтверджують в повній мірі задекларований найменший рівень митної вартості; умовами поставки FCA Istanbul передбачено надання рахунку на перевезення, що є обов`язковим документом відповідно до п.6, ч. 2, ст. 53 МКУ та який не було надано декларантом.

Декларанту 08.04.2019 року відповідачем було надіслано лист з повідомленням про необхідність надання додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості товарів, проте, як встановлено було судом вище, позивачем на адресу відповідача було надіслано лист з проханням про прийняття рішення про визначення митної вартості товару, в зв`язку з відсутністю додаткових документів для підтвердження його митної вартості. Жодних документів з вартісними показниками від виробника товару декларантом додатково надано не було, тому можна вважати не спростованими сумніви митного органу щодо відсутності складової митної вартості.

Вищенаведене стало наслідком коригування відповідачем митної вартості імпортованого позивачем товару.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні митний орган навів достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, а рішенню про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару передувала процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України, як це встановлено частиною 4 статті 57 цього Кодексу, а також витребувано відомості на підтвердження митної вартості вказаного товару.

За наявності обґрунтованого сумніву у правильному визначенні митної вартості товару у зв`язку з відсутністю у наданих декларантом документах, що дозволяють чітко ідентифікувати оцінюваний товар відомостей про об`єктивні і достовірні дані на підтвердження митої вартості імпортованого транспортного засобу за ціною договору, у відповідача були правові підстави для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, однак позивач на його вимогу не надав.

За таких обставин, суд погоджується з відповідачем, що документи, надані позивачем до митних декларацій, містять розбіжності щодо заявленої вартості товару, а враховуючи ненадання декларантом додаткових документів, які б усували вказані розбіжності, дії відповідача щодо коригування є цілком правомірними, а отже рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 807000/2019/001943/2 від 08.04.2019 р. та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 807170/2019/00886 від 08.04.2019 р. є правомірними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України.

Крім того суд зазначає, що товар позивача було випущено в вільний обіг за новою митною декларацією № UА 807170/2019/020485 від 09.04.2019 року.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Горизонт" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 106) до Слобожанської митниці Держмитслужби (61003, м. Харків, вул. Короленка, 16-Б) про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 11 грудня 2020 року.

Суддя Спірідонов М.О.