Справа № 420/3375/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3375/20
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач/скаржник) звернулася до суду першої інстанції з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради (далі Виконавчий комітет ОМР, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання публічної інформації за запитом від 31 березня 2020 року;

- визнати протиправною бездіяльність щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;

- зобов`язати розглянути запит від 31 березня 2020 року про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Одеси вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

В обґрунтування позову зазначено, що за нормами Закону України "Про поштовий зв`язок", Правил надання послуг поштового зв`язку", належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень відповіді на запит є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

У зв`язку наведеним, на думку позивачки, відсутність належних доказів надіслання суб`єктом владних повноважень на її адресу відповіді на запит, свідчить про обґрунтованість її вимоги про визнання протиправною бездіяльності, яка виразилася у недотриманні, встановленого частинами 1 та 4 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI п`ятиденного строку надання інформації на запит.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із дотримання Департаментом комунальної власності ОМР вимог частин 1 та 4 статті 20 Закону №2939-VI, позаяк на запит позивачки, отриманий 07 квітня 2020 року, відповідь була надана на п`ятий робочий день, а саме: 13 квітня 2020 року.

Суд зауважив, що спеціальним Законом України Про доступ до публічної інформації не встановлено обов`язкового направлення відповіді саме за допомогою рекомендованого поштового відправлення, на чому, на його думку, безпідставно наголошує позивач.

На переконання суду, розпорядник інформації, використовуючи власну дискрецію, не обмежений у виборі способу направлення відповіді на запит на інформацію, а запитувач такої інформації не вправі вимагати використання того чи іншого способу надання відповіді. Отже, за умови, що інформація була надана особі, право на оскарження до суду несвоєчасності її надання виникає лише у випадку існування обґрунтованого інтересу у цьому навіть після усунення допущених розпорядником інформації порушень.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, також використав висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 13 листопада 2018 року у справі №800/369/17, за якими порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації, і у разі подальшого її надання, є невідновлювальним.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляції, скаржниця не відступила від своєї позиції, що єдиним належним доказом надіслання відповіді на запит є є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

До того ж, скаржниця звертає увагу на відмінність дій щодо створення відповіді у визначений законодавством п`ятиденний строк, та надання відповіді у вказаний строк.

23 жовтня 2020 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Виконавчого комітету ОМР на апеляційну скаргу, за яким, відповідач погоджується з судом першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідач указує, що у своїх доводах скаржниця підтверджує факт отримання, 07 квітня 2020 року, відповіді на свій запит на інформацію, а тому її вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання відповіді нівелює правові наслідки.

При цьому, як наголошує місцевий орган виконавчої влади, є безпідставним та необґрунтованим намагання скаржниці зобов`язати надати відповідь на запит, якщо таку відповідь вже надано.

Покликаючись на практику Верховного Суду, викладену в постановах від 09 листопада 2018 року у справі №263/15749/16-а та від 10 грудня 2019 року у справі №808/4131/16, Виконавчий комітет ОМР наголошує на тому, що позивачка обрала невірний спосіб захисту прав.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 31 березня 2020 року направила засобами поштового зв`язку до Виконавчого комітету ОМР запит на отримання публічної інформації, в якому просила надати інформацію про наявність на території м. Одеси вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідь просила надіслати за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до трекінгу поштового відправлення 825, за даними сайту Укрпошти, запит позивачки на отримання інформації, вручений представнику відповідача за довіреністю у вихідний день (суботу) 04 квітня 2020 року о 22:00 годині.

Із відбитку канцелярського штампу Департаменту з питань звернень громадян ОМР, проставленого на запиті ОСОБА_1 , вбачається, що вказаний запит отриманий 07 квітня 2020 року та зареєстрований за №ЗПІ-391.

За резолюцією заступника Одеського міського голови, надання відповіді на запит ОСОБА_1 було доручено Департаменту комунальної власності ОМР, який наділений повноваженнями щодо управління комунальної власністю територіальної громади місця та реалізації повноважень Одеської міської ради у галузі земельних відносин.

За результатами розгляду наведеного запиту, листом від 13 квітня 2020 року №01-17/201-ЗПІ заявниці була надана відповідь по суті запиту, що підтверджується витягом з журналу вихідної кореспонденції. Відповідь на запит була надана на четвертий робочий день з дня отримання запиту.

Відповідь на запит до публічної інформації направлено ОСОБА_1 простим поштовим відправленням на вказану нею адресу: АДРЕСА_1 .

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Ключовим моментом в даній справі, на думку ОСОБА_1 , є не сам факт створення відповіді, а порушення п`ятиденного строку на її розгляд та надання відповіді.

Досліджуючи спірні правовідносини колегія суддів встановила таке.

Згідно преамбулою Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі Закон №2939-VI) цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Скаржницею не заперечується, що Департамент комунальної власності Одеської міської ради, є належним розпорядником інформації у галузі земельних відносин.

Відповідно до частин 1, 4 ст.20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Положеннями статті 23 Закону №2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити, зокрема, несвоєчасне надання інформації.

Таким чином, право особи на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

Наказом Міністерства юстиції України затверджені Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (далі - Правила організації діловодства №1000/5).

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу ІІІ Правил організації діловодства №1000/5 службовий документ, отриманий установою або створений нею, у тому числі для внутрішнього користування, вважається внесеним до документаційного фонду установи з моменту його реєстрації.

Реєстрація документів проводиться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документах інформації і полягає у веденні запису облікових даних про документ за встановленою установою реєстраційною формою, яким фіксується факт створення, відправлення або одержання документа, шляхом проставлення на ньому реєстраційного індексу з подальшим записом у зазначених формах необхідних відомостей про документ.

Згідно з п. 3 глави 3 розділу ІІІ Правил організації діловодства №1000/5 в установах може застосовуватись одна з трьох форм реєстрації документів - журнальна, карткова та автоматизована (з використанням спеціальних комп`ютерних програм).

Відповідно до п.3 глави 7 розділу ІІІ Правил організації діловодства №1000/5 вихідні документи опрацьовуються і надсилаються централізовано в день їх надходження від структурних підрозділів - виконавців або не пізніше наступного робочого дня.

Не допускається надсилання або передача документів без їх реєстрації у службі діловодства.

Пункт 1 глави 7 розділу ІІІ Правил організації діловодства №1000/5 вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електрозв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службами.

Опрацювання документів для відправлення поштовим зв`язком здійснюється службою діловодства установи відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (із змінами).

Вищезазначені Правила кореспондуються з Інструкцією з діловодства у виконавчих органах Одеської міської ради, затвердженої розпорядження Одеського міського голови від 09 лютого 2012 року №77-01р.

Згідно з п. 11 Правил надання поштового зв`язку, поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до п.2 даних Правил просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки.

Варто відзначити, що спеціальним Законом №2939-VI не встановлено обов`язкового направлення відповіді саме за допомогою рекомендованого поштового відправлення, що свідчить, на думку суду апеляційної інстанції, про помилковість позиції скаржниці, що належним доказом надіслання відповіді на запит є квитанція або касовий ордер.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції, що розпорядник інформації, використовуючи власну дискрецію, не обмежений у виборі способу направлення відповіді на запит на інформацію, а запитувач такої інформації не вправі вимагати використання того чи іншого способу надання відповіді.

До того ж, є правильною позиція суду першої інстанції, що отримання ОСОБА_1 відповіді на запит на інформацію, нівелює, заявлену нею позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльність виконкому ОМР щодо ненадання відповіді.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 263 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасника справи (у письмову провадженні), у тому числі щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

За таких підстав, позивачка позбавлена права на касаційне оскарження.

Розподіл судових витрат згідно вимог статті 139 КАС України не передбачено.

Керуючись статтями 263, 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 11.12.2020 року.