Справа № 520/15523/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 грудня 2020 року № 520/15523/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 , зазначених в трудовій книжці серії НОМЕР_2 , періодів навчання з 01.09.1975 по 12.07.1976 згідно атестату № б/н від 12.07.1976 року, виданого міським професійно - технічним училищем №3 сел. Новорайчихінськ Амурської області; періодів навчання з 01.09.1976 по 20.10.1977 згідно атестату №9894 від 20.10.1977, виданого сільським професійно - технічним училищем №6 сел. Панютине Лозівського р-ну Харківської області; періоду безробіття з 14.09.1998 по 16.02.1999, згідно довідки №587/02/22-37 від 01.09.2020, виданої Сахновщинською районною філією Харківського обласного центра зайнятості та індивідуальних відомостей про застраховану особу;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та при вирішенні питання зарахувати до страхового стажу періоди роботи зазначених в трудовій книжці серії НОМЕР_2 ; періоди навчання з 01.09.1975 по 12.07.1976; періоди навчання з 01.09.1976 по 20.10.1977; періоди безробіття з 14.09.1998 по 16.02.1999 та індивідуальні відомості про застраховану особу, здійснити нарахування та виплату пенсії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому безпідставно відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, який, на думку позивача, ним підтверджено у встановленому законодавством порядку.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами, надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у спосіб та у межах повноважень, визначених чинним законодавством. Зазначив, що після ретельної перевірки наданих Позивачем документів для призначення пенсії за віком та враховуючи індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж позивача складає 2 роки. Отже, у ОСОБА_1 відсутній необхідний страховий стаж, який передбачений ст. 26 Закону 1058, тому Управлінням правомірно прийнято Рішення № 4507 від 16.09.2020, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 10.09.2020 року, після досягнення 60 років, звернувся до відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підтвердження трудового стажу позивачем було надано трудову книжку серії НОМЕР_2 , видану на ім`я « ОСОБА_1 », запис зроблено російською мовою.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від №4507 від 16.09.2020 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В рішенні відповідача зазначено, що загальний страховий стаж позивача складає 2 роки 0 місяців 0 днів.

Судом встановлено, що відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано:

- усі періоди роботи, зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_2 з підстав відсутності печатки на титульному листі;

- навчання з 01.09.1975 по 12.07.1976 та навчання з 01.09.1976 по 20.10.1977 з підстав невідповідності у наданих атестатах по батькові позивача запису в паспорті позивача російською мовою;

- безробіття з 14.09.1998 по 16.02.1999 з підстав невідповідності зазначеного у довідці по батькові позивача даним паспорта;

- періоди роботи відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу у зв`язку з відсутністю в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей.

Надаючи оцінку спірному рішенню відповідача, суд виходить з таких приписів чинного законодавства.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

У рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13 травня 2015 року, зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України) (абзац перший п. 2.1 Рішення).

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Отже, Законом визначені різні умови призначення пенсії за віком до 01.01.2018 та після вказаної дати. При цьому з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років передбачено для осіб за наявності страхового стажу не менше 27 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше: надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 1 Закону № 1058-ІУ).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, належним чином оформлені записи в трудовій книжці є підставою для врахування відповідних періодів роботи до загального трудового стажу особи, а у разі відсутності таких записів або їх неповноти трудовий стаж має встановлюватися на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Стосовно такої підстави для відмови в зарахуванні даних трудової книжки позивача як відсутність в трудовій книжці печатки на титульному листі, суд зазначає про таке.

Станом на дату початку ведення трудової книжки позивача питання оформлення трудових книжок було врегульовано положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 червні 1974 р. № 162 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.10 зазначеної Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома).

Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіту також може бути проведений лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т.п.).

Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підставі документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа.

Згідно п. 2.11 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Судом з копії трудової книжки позивача встановлено, що на титульній сторінці відсутній відтиск печатки підприємства або відділу кадрової служби підприємства, яке першим здійснювало запис у трудову книжку позивача.

З огляду на вищевикладене, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача стосовно неможливості підтвердити записами в трудовій книжці періоди навчання позивача з 01.09.1975 по 12.07.1976 та навчання з 01.09.1976 по 20.10.1977, оскільки з даних трудової книжки неможливо встановити підприємство (установу, організацію), що внесло зазначені записи.

Стосовно можливості зарахування до трудового стажу зазначених періодів навчання на підставі поданих позивачем атестатів, суд зазначає наступне.

Як вбачається з копії атестату б/н від 12.07.1976, виданого міським професійно-технічним училищем №3 (сел. Новорайчихінськ Амурської області) по батькові зазначено « ОСОБА_2 » (російською), що не співпадає з записом в паспорті заявника російською мовою « ОСОБА_3 ».

Як вбачається з копії атестату №9894 від 20.10.1977, виданого сільським професійно-технічним училищем №6 сел. Панютине Лозівського району Харківської області, у даному атестаті по батькові значиться « ОСОБА_4 », що не співпадає з записом в паспорті заявника « ОСОБА_2 ».

Відтак, з вказаних документів не вбачається можливості встановити належність атестату саме позивачу, отже, висновок відповідача щодо вказаних періодів навчання є обґрунтованим.

Суд зазначає, що встановлення належності позивачу зазначених атестатів можливе в порядку, визначеному ст. 293 ЦПК України для встановлення фактів, що мають юридичне значення, а відтак не охоплюється компетенцією адміністративного суду.

Посилання позивача на словники-довідники щодо написань імен та по батькові не є юридично спроможними та не доводять підстав заявленого позову.

З огляду на це, періоди навчання з 01.09.1975 по 12.07.1976 та з 01.09.1976 по 20.10.1977 на підставі поданих позивачем відповідачу документів не можуть бути зараховані до страхового стажу.

В той же час, суд не вбачає обґрунтованих підстав для неврахування стажу роботи позивача за періоди роботи з 14.11.1977 по 20.10.1978, з 24.11.1980 по 02.07.1981, з 13.07.1981 по 21.10.1982, з 01.11.1982 по 06.08.1984, з 16.08.1984 по 19.08.1985, з 20.08.1985 по 02.07.1987, з 17.07.1987 по 02.07.1991, з 12.08.1991 по 26.08.1991, з 02.09.1991 по 25.03.1992, з 01.04.1992 по 09.07.1992, з 23.09.1992 по 31.01.1994, з 01.02.1999 по 31.07.1999 до його загального трудового стажу, з огляду на дотримання порядку внесення зазначених записів та наявності відповідних даних про накази, їх реквізити а також печаток підприємств (установ, організацій), які вносили відповідні записи до трудової книжки позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, період проходження служби в Радянській армії позивачем тривалістю 2 роки не є спірним та було зараховано відповідачем до страхового стажу позивача.

Стосовно запису в трудовій книжці щодо перебування на обліку позивача в Сахновщинському РЦЗ та отримання допомоги по безробіттю з 14.09.1998 по 16.02.1999, судом з копії трудової книжки встановлено, що 14.09.1998 Сахновщинським районним центром зайнятості було внесено запис до трудової книжки про початок виплати позивачу допомоги по безробіттю.

В той же час, трудова книжка не містить відомостей про дату завершення зазначених виплат, з урахуванням чого з даних трудової книжки неможливо встановити дату завершення періоду перебування позивача на обліку в Сахновщинському РЦЗ, а відтак і період, що має зараховуватися до страхового стажу позивача.

На підтвердження зазначених даних позивачем було надано відповідачу довідку Сахновщинської районної філії Харківського обласного центру зайнятості від 01.09.2020 № 587/02/22-37.

Як вбачається з копії зазначеної довідки, наданої до матеріалів справи, у зазначеній довідці зроблено помилку у написанні по батькові позивача, у зв`язку з чим її не було взято до уваги відповідачем при визначенні страхового стажу позивача.

В той же час, з копії зазначеної довідки судом встановлено, що вказана довідка містить окрім прізвища, ім`я та по батькові також інші дані, що персоніфікують особу, якій така довідка видана, а саме індивідуальний податковий номер позивача.

Також з вказаної довідки вбачається, що дата початку виплати допомоги та реквізити наказу про початок виплати зазначеної допомоги збігаються з даними про початок виплати допомоги по безробіттю та відповідного наказу, що зазначені в трудовій книжці позивача.

З огляду на те, що дані довідки Сахновщинської районної філії Харківського обласного центру зайнятості від 01.09.2020 № 587/02/22-37 дають змогу встановити особу, якій видана вказана довідка, зокрема, на підставі ІПН, а також враховуючи, що данні довідки відповідають інформації, що міститься в трудовій книжці позивача, суд не вважає обґрунтованими доводи відповідача щодо неможливості зарахувати до страхового стажу період безробіття з 14.09.1998 по 16.02.1999.

Стосовно зарахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 24 Закону 1058 страховий стаж- - це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій ніж мінімальний страховий внесок. Відповідно до ч.2 ст21 Закону 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідачем зазначено, що в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в індивідуальних відомостях Позивача відсутні дані, починаючи з 01.07.2000 року.

Судом також встановлено, що трудова книжка не містить даних про перебування позивача в трудових відносинах після 1 липня 2000 року. Інших доказів перебування у трудових відносинах позивачем до суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

З урахуванням висновків суду щодо необґрунтованості незарахування відповідачем до страхового стажу періодів роботи позивача з 14.11.1977 по 20.10.1978, з 24.11.1980 по 02.07.1981, з 13.07.1981 по 21.10.1982, з 01.11.1982 по 06.08.1984, з 16.08.1984 по 19.08.1985, з 20.08.1985 по 02.07.1987, з 17.07.1987 по 02.07.1991, з 12.08.1991 по 26.08.1991, з 02.09.1991 по 25.03.1992, з 01.04.1992 по 09.07.1992, з 23.09.1992 по 31.01.1994, з 01.02.1999 по 31.07.1999 та періоду безробіття позивача з 14.09.1998 по 16.02.1999, страховий стаж позивача є значно меншим за необхідні для призначення пенсії за віком 27 років стажу відповідно до приписів статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку. Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Суд зазначає, що підставою для відмови в призначенні пенсії зазначено відсутність страхового стажу, визначеного ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вищевикладене, з урахуванням відсутності у позивача 27 років страхового стажу, визначеного ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від №4507 від 16.09.2020 про відмову у призначенні пенсії за віком є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до відповідача з заявою в Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України

від 27 грудня 2017 р. № 1098.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 10 грудня 2020 року.

Суддя Білова О.В.