Справа № 140/249/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/249/20 пров. № А/857/6951/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Дмитрук В.В.,

справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки, в якому просив про визнання відмови у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 01.01.2020 протиправною, зобов`язання надати повну інформацію на вказаний запит, а саме: відомості про нарахування заробітної плати працівників Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки (чи інші документи, які відображають ці відомості) за кожен місяць 2019 року у формі відкритих даних.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки в наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 01.01.2020 р. Зобов`язано надати інформацію на запит від 01.01.2020, а саме: відомості про нарахування заробітної плати працівників Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки (чи інші документи, які відображають ці відомості) за кожен місяць 2019 року у формі відкритих даних. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення мотивоване тим, що запитувана позивачем інформація не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом як конфіденційна з огляду на приписи статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», та в зв`язку з тим, що запит не передбачав надання персональних даних працівників СНУ ім. Л.Українки, а відтак відмова в її наданні є протиправною.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що інформація, за доступом до якої звертається позивач, не відображена документально, а потребує створення. Також скаржник вказує на те, що копіювання та друк запитуваної інформації вартуватиме йому 14698.8 грн, а тому вказує на необхідність зазначити в рішенні суду про стягнення з позивача таких витрат.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

В зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, колегія суддів відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.01.2020 позивачем засобами електронного зв`язку подано запит на адресу Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки про надання у формі відкритих даних відомостей про нарахування заробітної плати працівників університету (чи інші документи, які відображають ці відомості) за кожен місяць 2019 року.

10.01.2020 відповідачем на електронну пошту позивача надіслано лист №03-29/01/51, яким повідомлено про відмову в наданні запитуваної інформації з посиланням на пункт 1 частини першої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Так, зокрема, відповідач вказав, що є володільцем бази персональних даних працівників та студентів університету, обробка яких здійснюється за згодою суб`єктів персональних даних; запитувана інформація є конфіденційною та належить до інформації з обмеженим доступом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 даного Закону запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону є, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За змістом наведених статей можна виділити ознаки публічної інформації: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 22 даного Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього Закону інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація; таємна інформація; службова інформація.

Як видно з листа, наданого позивачу у відповідь на його запит про доступ до публічної інформації від 10.01.2020 року №03-29/01/51 (а.с. 5), підставою для відмови у наданні такого доступу стало те, що інформація щодо заробітної плати працівників університету за кожен місяць 2019 року є конфіденційною.

Колегія суддів не погоджується з наведеним твердженням скаржника з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону не може бути обмежено доступ до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 цього Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію про організаційну структуру, місію, функції, повноваження, основні завдання, напрями діяльності та фінансові ресурси (структуру та обсяг бюджетних коштів, порядок та механізм їх витрачання тощо), а також інформацію, зазначену в частині п`ятій статті 6 цього Закону.

Як видно зі статуту Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки, розміщеного на офіційному сайті університету (https://eenu.edu.ua/uk/statut-snu-imeni-lesi-ukrayinki), такий, відповідно до п.1.2 Статуту, є автономним та самоврядним вищим навчальним закладом зі статусом національного, який є державною установою, фінансується за кошти державного бюджету і підпорядкований Міністерству освіти і науки України.

Отже, виходячи із системного аналізу наведених законодавчих норм та враховуючи той факт, що відповідач є державною установо, що фінансується з державного бюджету, інформація пов`язана з його фінансовими ресурсами, зокрема, виплатами заробітної плати, не може вважатись конфіденційною та підлягає наданню доступу до неї.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що запитувана позивачем інформація не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом як конфіденційна з огляду на приписи статті 5 Закону України «Про захист персональних даних», та в зв`язку з тим, що запит не передбачав надання персональних даних працівників СНУ ім. Л.Українки, а відтак відмова в її наданні є протиправною.

Щодо прохання скаржника, висловленого ним в апеляційній скарзі про зобов`язання позивача, у випадку залишення рішення суду першої інстанції без змін, відшкодувати витрати на копіювання та друг запитуваної інформації, що вартуватиме 14698.8 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах. Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Відповідно до п. 2 Положення Про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 835, відкритий формат - формат даних, незалежний від платформи та доступний без обмежень, які перешкоджають його повторному використанню.

Як видно із запиту позивача на інформацію, він просив надати відомості про нарахування заробітної плати працівників Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки (чи інші документи, які відображають ці відомості) за кожен місяць 2019 року у формі відкритих даних.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів робить висновок про неможливість покладення на позивача зобов`язання щодо сплати витрат за друк та копіювання носіїв, що містять дані із запитуваною позивачем інформацією, оскільки він звертався за наданням такої саме у форматі відкритих даних, що під собою розуміє електронний формат, а тому не несе для відповідача фінансового навантаження у зв`язку з передачею таких даних.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у справі № 140/249/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 14.12.2020 року