Справа № 496/1573/20
Суддя: Буран В. М.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/1573/20
Провадження № 2-а/496/25/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря - Мединської К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2 батальйону 1 роти УПП в Одеській області старшого сержанта поліції Литвина Віталія Івановича, заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції Одеської області про скасування постанови серії ЕАК № 2384569 від 13.04.2020 р. про накладання адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по ній, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив пред`явивши квитанцію про сплату судового збору, та в якому просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії ЕАК № 2384569 в справі про адміністративне правопорушення, відповідно якої його було визнано винним за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме 13.04.2020 року о 22:12 год. на 22/5 км. Тираспольського шосе в смт. Хлібодарське Одеської області, водій т/з L-200 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а ПДР України.

В обґрунтування своєї позиції позивач стверджує, що постанова серії ЕАК № 2384569, винесена поліцейським 2 батальйону 1 роти УПП в Одеській області старшим сержантом поліції Литвин В.І. є неправомірною та підлягає скасуванню в порядку ст. 247 КУпАП у зв`язку з тим, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: 7, 9, 23, 33, 245, 280 КУпАП, ЗУ «Про національну поліцію», інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395. Позивач вважає, що не повинен був пред`являти документи на вимогу поліцейського, оскільки ним не було порушено ПДР України, також до постанови не додано доказів на підтвердження події того дня (відео доказу порушення ПДР, та того, що ОСОБА_1 взагалі керував зазначеним т/з у той час).

Ухвалою суду від 15.05.2020 року було відкрито провадження по справі, розгляд справи проводився в порядку ст. 286 КАС України.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року до участі у справі було залучено Управління патрульної поліції Одеської області в якості заінтересованої особи.

Позивач в судове засідання на з`явився, причини неявки суду невідомі.

Відповідач - поліцейський 2 батальйону 1 роти УПП в Одеській області старший сержанта поліції Литвин В.І. у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

Представник заінтересованої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції Одеської області у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Та в матеріалах справи наявне пояснення в яких представник УПП просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. У поясненнях представник вказує, що згідно постанови ЕАК № 2384569 від 13.04.2020 року встановлено, що 13.04.2020 р. приблизно о 22:12 хв. на 22/5 км. Тираспольського шосе в смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, в т/з L-200 р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 не працювали задні габаритні ліхтарі в темну пору доби, чим водій порушив п. 31.6 «б» ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Поліцейські відреагували та зупини т/з, та на підставі п. 2.4 ПДР України інспектор пред`явив законну вимогу про надання документів на право керування т/з відповідної категорії, однак ОСОБА_1 вимогу поліцейського не виконав. Перевіривши особу водія згідно даних МВС було встановлено, що ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія категорії С1 за, що було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Витяг про результати пошуку ВП підтверджує відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія категорії С1.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача, представника УПП в Одеській області, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, належну правову оцінку, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським 2 батальйону 1 роти УПП в Одеській області старшим сержантом поліції Литвин В.І. винесено постанову ЕАК № 2384569 від 14.03.2020 року, відповідно якої ОСОБА_1 було визнано винним за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме 13.04.2020 року о 22:12 хв. на 22/5 км. Тираспольського шосе в смт. Хлібодарське Біляївського району Одеської області, водій т/з L-200 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування т/з відповідної категорії, чим порушив п. 2.1.а ПДР України.

Згідно з п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі за текстом «ПДР»), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як передбачає ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції входить розгляд справ про адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

При притягненні особи до адміністративної відповідальності в тому числі за ч. 2 ст. 126 КУпАП, органи поліції керуються також, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 (надалі за текстом Інструкція), затвердженою Міністерства внутрішніх.

Відповідно п. 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, до таких відноситься ч. 2 ст. 126 КУпАП та згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції, постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 5 Розділу ІІІ Інструкції - поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» (Закону) поліцейський може зупиняти транспортні засоби також у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Згідно ч. 3 ст. 35 Закону, поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

В даному випадку з самих пояснень представника УПП в Одеській області зазначено, що підставою для зупинки позивача стало порушення п. 31.6 «б» ПДР України, тобто не працювали задні габаритні ліхтарі в темну пору доби. Підставою для винесення постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП стало порушення п. 2.1 «а» ПДР України.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 категорично не згоден із винесеною відносно нього постановою про накладання адміністративного стягнення так, як вважає, що постанова була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки він не порушував жодних правил ПДР під час руху, що б були підстави для зупинки його т/з. Тому подальше пред`явлення ним будь-яких документів на вимогу поліцейського є незаконним. Позивач наголошує, що у поліцейського відсутні будь-які докази (фото, відео тощо) на підтвердження винуватості водія.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначених статтею 222 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Від так ч. 1 п. 9 ст. 31 Закону, орган поліції може застосовувати превентивні заходи у вигляді технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, перелік яких встановлено в Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1026 від 18.12.2018.

Стороною відповідача не надано суду належних доказів, які підтвердили з чого працівником поліції було встановлено порушення позивачем ПДР України, чи технічної несправності авто, а саме п. 36.6 «б» ПДР та не спростовано протиправності своїх дій щодо подальшого складання постанови про адміністративне правопорушення.

Також суд зазначає, що в порушення статті 283 КУпАП працівником поліції не в повній мірі виконано опис обставин, установлених під час розгляду справи, оскільки не зазначив в постанові, що водій не мав посвідчення водія категорії саме С1.

Згідно Постанови КМУ від 8 травня 1993 р. № 340 Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, посвідчення категорії С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів).

Таким чином, стороною відповідача не доведено факту того, що ОСОБА_1 знаходився за кермом т/з, керування яким вимагає наявності у водія посвідчення категорії С1.

Слід також зазначити, що ухвалою суду було витребувано з УПП Одеської області відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак вимог суду сторона відповідача не виконала.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Крім того, згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеку руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно надавати докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з доводів позивача, зазначених в позовній заяві, останній категорично заперечує факт вчинення ним зазначеного вище правопорушення, вказуючи на відсутність його вини та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КУпАП, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає обґрунтованим задовольнити вимоги позивача та скасувати оскаржувану постанову.

При цьому, згідно ст. 293 ч. 1 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

Згідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення. Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, що дає підстави дійти висновку про відсутність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Постанову серії ЕАК № 2384569 від 13.04.2020 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, слід скасувати та закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а дії поліцейського 2 батальйону 1 роти УПП в Одеській області старшого сержанта поліції Литвина Віталія Івановича визнати протиправними, оскільки при підготовці до розгляду справи, ним було порушено вимоги Інструкції та норм КУпАП, ЗУ «Про національну поліцію» та не встановлено всіх обставин справи.

Керуючись ст. 1, 9, 7, 126, 245, 247, 251 КУпАП, 2, 5-9, 72, 76, 77, 159, 241-246, 250-251, 286, 293, 295-297 КАС України, «Про національну поліцію», Конституція України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до поліцейського 2 батальйону 1 роти УПП в Одеській області старшого сержанта поліції Литвина Віталія Івановича (місце знаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд. 5), заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції Одеської області (адреса: 65000, м. Одеса. Вул. Академіка Корольова, 5) про скасування постанови серії ЕАК № 2384569 від 13.04.2020 р. про накладання адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по ній - задовольнити.

Визнати дії поліцейського 2 батальйону 1 роти УПП в Одеській області старшого сержанта поліції Литвина Віталія Івановича протиправними.

Скасувати постанову ЕАК № 2384569 від 13.04.2020 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Буран В.М.