Справа № 640/7778/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7778/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

11 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Горяйнова А.М. та суддів Кузьмишиної О.М., Чаку Є.В., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кодима Логістик» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду від 24 листопада 2020 року втретє подану апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ТОВ «Кодима Логістик» до ДФС України та Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії було залишено без руху у зв`язку з тим, що скаржник пропустив строк апеляційного оскарження, а зазначені ним причини пропуску процесуального стоку суд визнав неповажними. Скаржнику був наданий строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог зазначеної ухвали відповідач подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що незабезпечення реалізації територіальними органами ДПС права на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, якими скасовано нараховані податкові зобов`язання та штрафні санкції, негативно вплине на процес наповнення Державного бюджету України.

Відповідач також наголосив на тому, що постійно вживав заходи із реалізації свого права на апеляційне оскарження, проте обмежене фінансування та застосування обмежуючих карантинних заходів спричинили виникнення складнощів у сплаті судового збору.

Крім того скаржник просив врахувати правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 640/9446/19.

Надаючи оцінку зазначеним доводам, колегія суддів враховує, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати свою готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи та утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у її розгляді, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури судового розгляду. Самих по собі посилань на обставини, пов`язані з неналежним фінансуванням державної установи чи організації чи відсутністю таких коштів взагалі, недостатньо для підтвердження поважності причин пропуску строку. Відповідач, маючи намір реалізації наданого йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків, що також передбачає частина друга статті 49 КАС України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідна процедура виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом була запроваджена і встановлена державою в особі законодавця, тому виходячи з принципу «належного урядування» наслідки недотримання державою самостійно встановлених нею правил та обов`язків не можуть впливати на добросовісного платника податків.

Такі висновки викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 826/14300/17.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіряючи обґрунтованість доводів скаржника з урахуванням зазначених висновків Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду із апеляційною скаргою втретє, відповідач просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на відсутність належного бюджетного фінансування. Проте Головне управління ДПС у м. Києві не лише не надало доказів існування перешкод для сплати судового збору протягом дев`яти місяців з дня ухвалення оскаржуваного рішення, а й не врахувало, що судовий збір за подачу апеляційної скарги в цій справі був сплачений ще до подачі апеляційної скарги від 24 листопада 2020 року.

Дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо реалізації права на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року не є такими, що вчинялися добросовісно та послідовно.

Посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 640/9446/19, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже в межах цієї справи суд касаційної інстанції перевіряв наявність підстав для повернення апеляційної скарги в умовах, коли скаржник у межах встановленого судом строк сплатив судовий збір, проте своєчасне не надіслав відповідний платіжний документ.

Питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у межах сказаної справи Верховним Судом не перевірялося.

Натомість суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження за втретє поданою апеляційною скаргою, не наділений повноваженнями надавати правову оцінку законності підстав для повернення вдруге поданої апеляційної скарги, викладених в ухвалі суду від 28 вересня 2020 року.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими, а причини пропуску такого строки - неповажними.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на те, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, колегія суддів вважає необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 77, 121, 169, 296, 298, 299, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кодима Логістик» до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

Є.В. Чаку