Справа № 320/5730/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Київ № 320/5730/20

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2020 №.

Позов мотивовано помилковістю оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, винесеного контролюючим органом без врахування платежу, яким було сплачено грошове зобов`язання та штрафні санкції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено про правомірність винесення оскаржуваного рішення з огляду на встановлення контролюючим органом за результатами проведеної камеральної перевірки позивача факту сплати ним єдиного податку з порушенням законодавчо встановлених термінів сплати, що є підставою для застосування до платника податків штрафних санкцій у розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.11.2018, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0013350.

Головним управлінням ДПС у Київській області проведено перевірку правил сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податків, про що складено акт від 12.02.2020 №000545/10-36-51-05/ НОМЕР_1 .

На підставі зазначеного акта Головним управлінням ДПС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 12.02.2020 №, яким позивача за затримку на 1111 календарних днів сплати грошового зобов`язання/авансового внеску з єдиного податку в сумі 3248,40 грн. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 50%, що складає 1624,20 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивачем подано до Державної податкової служби України скаргу від 23.03.2020.

Рішенням Державної податкової служби України від 19.05.2020 №16580/6/-06 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Вважаючи помилковим оскаржуване податкове повідомлення-рішення, позивач звернувся з позовом до суду про його скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин, далі по тексту - Податковий кодекс).

Згідно підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу, платник зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності (пункт 295.2. статті 295).

Пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу встановлено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до пункту 122.1 статті 122 Податкового кодексу, несплата (неперерахування) фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4. статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку, відповідно до цього Кодексу.

Отже, відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку, настає у разі встановлення контролюючим органом у визначеному законом порядку факту нездійснення платником податку до 20 числа (включно) поточного місяця сплати авансового внеску з єдиного податку.

Обставина щодо затримки сплати авансового внеску з єдиного податку за грудень 2018 року - березень 2019 року в сумі 3248,40 грн. позивачем не заперечувалась.

Водночас, позивачем зазначено про неправомірність висновків контролюючого органу щодо прострочення позивачем сплати грошового зобов`язання зі сплати єдиного податку на 1111 календарних днів.

Суд погоджується з помилковістю зазначення контролюючим органом у спірному податковому повідомленні-рішенні про порушення позивачем сплати грошового зобов`язання зі сплати єдиного податку на 1111 календарних днів, втім, вказана обставина не впливає на розмір штрафних санкцій та не є визначальною для оцінки правомірності спірного рішення.

Пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відповідно до статті 75 Податкового кодексу, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (пункт 75.1).

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (абзац перший підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75).

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно абзацу першого пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2).

Як убачається з акта перевірки від 12.02.2020 №000545/10-36-51-05/ НОМЕР_1 , перевіркою встановлено порушення позивачем сплати у визначені законом строки авансового внеску єдиного податку у період з грудня 2018 року - по березень 2019 року включно.

Відтак, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується порушення позивачем встановлених пунктом 295.1 статті 295 Податкового кодексу строків сплати авансових внесків єдиного податку за грудень 2018 року - березень 2019 року в сумі 3248,40 грн.

Згідно наданої позивачем квитанції від 05.04.2019 №12В9C81D2A, позивачем сплачено єдиний податок в сумі 4872,60 грн., що сумарно відповідає розміру єдиного податку за грудень 2018 року - березень 2019 року в сумі 3248,40 грн. та штрафу в розмірі 50%, що становить 1624,20 грн.

За висновком суду, сплата платником податку грошового зобов`язання/авансових внесків по єдиному податку з порушенням строків визначених пунктом 295.1 статті 295 Податкового кодексу включно із штрафними санкціями, не є підставою для звільнення такого платника податків від відповідальності передбаченої пунктом 122.1 статті 122 Податкового кодексу та не звільняє контролюючий орган від обов`язку здійснити нарахування такому платнику податків штрафних санкцій шляхом прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення.

Як убачається з інтегрованої картки платника податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , станом на 05.04.2019 за позивачем рахується переплата по єдиному податку в розмірі 1624,32 грн., що відповідає сумі штрафних санкцій, нарахованих у спірному податковому повідомленні-рішенні від 12.02.2020 №.

Відповідно до пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відтак, після внесення до інтегрованої картки позивача відомостей щодо нарахування контролюючим органом штрафних санкцій, таку суму штрафних санкцій буде погашено за рахунок переплати, яка виникла у позивача в з в`язку з самостійною ним сплатою суми штрафних санкцій до моменту прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом.

Тому, податкове повідомлення-рішення від 12.02.2020 №, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 1624,20 грн., не порушує прав та інтересів позивача як платника податків, оскільки прийняття спірного податкового повідомлення-рішення не призвело до нарахування позивачу надлишкових сум грошового зобов`язання по єдиному податку, щодо яких позивач не мав би обов`язку по їх сплаті.

Відтак, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 строків сплати авансових внесків по єдиному податку за грудень 2018 року - березень 2019 року та про правомірність нарахування контролюючим органом штрафних санкцій у розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної позивачем.

Отже, зважаючи на необґрунтованість доводів позивача про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, враховуючи відсутність встановлених судом підстав для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 12.02.2020 №, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено і відповідачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати присудженню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Київській області (, місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 14 грудня 2020 року.