Справа № 460/8325/20
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2020 року м. Рівне №460/8325/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М. Недашківської, за участю: секретаря судового засідання Т.А. Самкової; позивача - ОСОБА_1 ; представника відповідача - не прибув; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 01.10.2013 ВП№40082990 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 10167 грн. 41 коп.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що 28.10.2020 позивач на його вимогу отримав від виконавчого органу постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.10.2013. Позивач вказує, що про існування будь-якого виконавчого провадження у Здолбунівському районному відділі Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не знав взагалі. Після ознайомлення зі змістом постанови про стягнення з боржника виконавчого збору з`ясувалося, що такий виконавчий збір стягнутий з позивача через невиконання у добровільний строк рішення Рівненського міського суду, який зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2013. Позивач вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження на його адресу не надходила, а тому позивач не міг знати про необхідність виконання рішення суду у строк, зазначений у такій постанові. Дане виключає можливість стягнення з позивача виконавчого збору у порядку статей 25, 27, 28 Закону України «Про виконавче провадження». Також, позивач вказує, що виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, реєстрації чи місцем роботи позивача, що є порушенням статті 20 Закону України «Про виконавче провадження». Просив протиправну постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.10.2013 скасувати.

Відзив на позовну заяву у порядку статті 162 КАС України відповідачем до суду не поданий.

Ухвалою суду від 07.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, з врахуванням особливостей провадження у категорії справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця (стаття 287 КАС України) у відкритому судовому засіданні на 14.12.2020.

У судове засідання прибув позивач, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов повністю.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув та не повідоми суд про причини неявки.

За правилами частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою суду від 14.12.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, вирішено продовжити розгляд справи за відсутності представника відповідача, оскільки підстав для відкладення розгляду справи немає.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції Легкою Аліною Олександрівною прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2013 ВП №40082990 (а.с. 10), відповідно до якої відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Рівненського міського суду №2-10378/10 від 14.02.2012 (а.с. 12) про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Банк» «Фінанси та Кредит» 100548,64 грн. заборгованості, 1005,48 грн. судового збору та 120,00 втрат на ІТЗ; всього 101674,13 грн.; боржник: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Даною постановою надано боржнику строк для виконання рішення суду до 30.09.2013.

Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції Легкою Аліною Олександрівною прийнята постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10167,41 грн. від 01.10.2013 ВП №40082990 (далі - Постанова від 01.10.2013) (а.с. 16).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення - Постанови від 01.10.2013, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (редакція 2013) (далі - Закон України №606-XIV) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Закону України №606-XIV, відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

За правилами частини першої статті 25 Закону України №606-XIV, державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною другою статті 25 Закону України №606-XIV встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до частини п`ятої статті 25 Закону України №606-XIV, копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною першою статті 31 Закону України №606-XIV визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За приписами частини першої статті 27 Закону України №606-XIV, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України №606-XIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

З аналізу вказаних вище норм Закону України №606-XIV вбачається, що винесення державним виконавцем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору може мати місце лише тоді, коли: постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана божнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення; постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана за адресу боржника, зазначеною у виконавчому документі; боржник добровільно не виконав рішення суду у строк, зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Суд констатує, що жодна з перелічених умов не мала місця, оскільки: відповідно до супровідного листа від 20.09.2013 постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.09.2013 надіслана на адресу СВК «Горинь» (вулиця Молодіжна, 2, село Новосілки) (а.с. 13), де позивач не був зареєстрований, не проживав та не працював, що вбачається зі змісту трудової книжки позивача (оригінал трудової книжки досліджений судом) та паспорта громадянина України (а.с. 3-8); відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення саме за адресою боржника, яка вказана у виконавчому документі - Виконавчому листі Рівненського міського суду №2-10378/10 (місто Рівне, вулиця Княгині Ольги, 4, квартира 12); позивачу не було відомо про існування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки таку постанову боржник не отримував; боржник не міг добровільно виконати рішення суду у строк, зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження (до 30.09.2013), оскільки не отримував таку.

Вказане вище свідчить про грубе порушення державним виконавцем вимог статей 25, 27, 28, 31 Закону України №606-XIV.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 20 Закону України №606-XIV, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Так, зі змісту заяви АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про відкриття виконавчого провадження (а.с. 11) вбачається, що стягував зазначив у такій заяві про місце роботи боржника - СВК «Горинь» с. Новосілки, вул. Молодіжна, 2 та просив державного виконавця направити постанову про стягнення заборгованості із заробітної плати боржника по місцю роботи.

Суд зазначає, що зазначення стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження інформації про місце роботи позивача в СВК «Горинь» с. Новосілки, вул. Молодіжна, 2 є недостовірним, оскільки як встановлено судом під час розгляду справи, позивач там ніколи не працював.

При цьому, постанова про відкриття виконавчого провадження мала бути направлена державним виконавцем виключно за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі - Виконавчому листі Рівненського міського суду №2-10378/10 (місто Рівне, вулиця Княгині Ольги, 4, квартира 12), що чітко визначено статтею 31 Закону України №606-XIV.

Відповідно до частини четвертої статті 20 Закону України №606-XIV, у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

Тобто, державний виконавець був зобов`язаний перевірити інформацію, зазначену стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження, щодо місця роботи боржника, проте таких дій не вчинив.

Такі дії державного виконавця призвели до відкриття виконавчого провадження №40082990 не за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Окрім того, у заяві АТ «Банк «Фінанси та Кредит» про відкриття виконавчого провадження стягувач зазначив невідому адресу роботи позивача СВК «Горинь» с. Новосілки, вул. Молодіжна, 2, виключно з проханням направлення за такою адресою постанови про стягнення заборгованості із заробітної плати боржника.

Таким чином, оскаржувана постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 01.10.2013 є протиправною та такою, що винесена державним виконавцем не у спосіб та порядку, встановлені нормами чинного законодавства.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваного рішення - Постанови від 01.10.2013 у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним і скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., сплачена відповідно до квитанції від 02.12.2020 №53, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (35705, Рівненська область, місто Здолбунів, вулиця Василя Жука, 1А; ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції (Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)) про стягнення з боржника виконавчого збору від 01 жовтня 2013 року ВП №40082990.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 14 грудня 2020 року.

Суддя К.М. Недашківська