Справа № 160/1753/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2020 року Справа № 160/1753/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Виконавчого комітету Кам`янської міської ради до Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Виконавчого комітету Кам`янської міської ради до Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - ОСОБА_1 , в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Хоменко Д.Ю. про накладення штрафу від 28.01.2020 по виконавчому документу №208/5150/16-ц виданим 17.01.2018.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення (Постанова від 28.01.2020) головного державного виконавця Хоменко Д.Ю., на думку позивача, є необґрунтованим та таким, що не відповідає законодавству, а підстави, які зазначені у постанові - не відповідають дійсності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 23.03.2020 позовну заяву повернуто позивачу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020 скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суд від 23.03.2020, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 31 серпня 2017 року, залишеного без змін Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року та Постановою суду касаційної інстанції від 29 серпня 2018 року у справі №208/5150/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кам`янської міської ради про взяття на квартирний облік, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: зобов`язано Виконавчий комітет вчинити дії спрямовані на взяття на квартирний облік, як особу, що потребує поліпшення житлових умов - ОСОБА_1 , як інваліда війни другої групи, складом сім`ї із 3 осіб.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_1 має статус інваліда війни другої групи, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, не має місця роботи, позбавлений житла з незалежних від нього причин, а тому є особою, яка потребує допомоги держави та захисту своїх прав на гарантоване державою житло (а.с.77).

Адміністрацією Дніпровського району Кам`янської міської ради підготовлений проект рішення виконавчого комітету міської ради «Про взяття на квартирний облік ОСОБА_1 », який був винесений на розгляд виконавчого комітету.

25 вересня 2019 року за результатами розгляду, запропонованого виконавчому комітету Кам`янської міської ради, проекту рішення, рішення не прийнято, оскільки члени виконавчою комітету проголосували проти проекту рішення «Про взяття на квартирний облік ОСОБА_1 ».

Виконавче провадження по виконавчому документу №208/5150/16-ц відкрите 29.01.2019.

Головний державний виконавець Осельська Т.П. 18 листопада 2019 року винесла постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду, якою, у порядку виконання виконавчого листа №208/5150/16-ц від 17.01.2018, зобов`язано боржника, виконавчий комітет Кам`янської міської ради, протягом 10 робочих днів сплатити на користь держави штраф у сумі 5100 грн.

У зв`язку з повторним невиконанням рішення суду та вимог державного виконавця старшим державним виконавцем Хоменко Д.Ю. 28.01.2020 винесена постанова про накладення штрафу на виконавчий комітет Кам`янської міської ради у сумі 10200 грн.

Позивач вважає, що він виконав рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 31 серпня 2017 року, оскільки вчиняв дії спрямовані на взяття на квартирний облік, як особу, що потребує поліпшення житлових умов - ОСОБА_1 , як інваліда війни другої групи, складом сім`ї із 3 осіб, а тому просить скасувати та визнати незаконною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління юстиції у Дніпропетровській області Хоменко Д.Ю. від 28.01.2020 про накладення штрафу по виконавчому документу №208/5150/16-ц виданим 17.01.2018, як необґрунтовану та таку, що не відповідає законодавству.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404 встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Приписами частини 1 статті 28 Закону № 1404 визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до статті 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Приписами статті 75 Закону № 1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

За невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

За наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи в інший спосіб порушує вимоги закону про виконавче провадження, виконавець складає акт про порушення і звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (стаття 76 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, обов`язковою складовою притягнення боржника або його повноважної особи законодавець встановлює вину цієї особи, а саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними в розумінні наведених норм статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Частиною 1 статті 13 Закону № 1404 визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Закону № 1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Частиною 3 статті 18 Закону 1404 визначені права виконавця під час здійснення виконавчого провадження, зокрема: державний виконавець проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Частиною 4 статті 18 Закону № 1404 передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року N 512/5, яка розроблена відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначено наступне.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами (пункт 6 Інструкції).

Відповідно до пункту 9 Інструкції вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії.

У вимозі виконавця обов`язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання (пункт 12 Інструкції).

Суд зазначає, що Законом №1404 передбачено, що державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, проводить перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та приймає відповідне рішення в рамках виконавчого провадження.

Передумовою для прийняття постанови про накладення штрафу є проведення перевірки виконавчого провадження, щодо виконання рішення боржником, суд зазначає, що державний виконавець повинен пересвідчитись чи отримав боржник постанову про відкриття виконавчого провадження, чи сплив строк визначений на виконання рішення боржником визначений постановою про відкриття виконавчого провадження, а також пересвідчитись у поважності причин у разі невиконання рішення боржником. За результатами чого, державний виконавець складає вимогу про виконання боржником виконавчого документа з визначенням строку виконання рішення.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення штрафу державним виконавцем надіслана боржнику у встановлені законом строки і отримана боржником, що не заперечується сторонами.

З наведених положень статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» визначені сторони виконавчого провадження.

Так, за приписами ч. 1 та ч. 2 наведеної статті, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У контексті наведених положень Закону України "Про виконавче провадження" слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи, право на поліпшення житлових умов (взяття на квартирний облік) встановлено рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська у справі №208/5150/16-ц та не є предметом розгляду у даній адміністративній справі.

Так, суд звертає увагу, що рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 31 серпня 2017 року зобов`язано виконавчий комітет вчинити дії спрямовані на взяття на квартирний облік, як особу, що потребує поліпшення житлових умов - ОСОБА_1 , а не повторно вирішити питання щодо наявності у даної особи права на поліпшення житлових умов шляхом підготовки проекту рішення виконавчого комітету міської ради та визначення переліку документів, які необхідно надати ОСОБА_1 для взяття його на квартирний облік.

Суд погоджується з доводами відповідача, що Заводським районним судом м.Дніпродзержинська рішенням від 31 серпня 2017 року у справі №208/5150/16-ц чітко встановлений порядок дій, які зобов`язано вчинити боржника. Проте, Виконавчим комітетом дій щодо взяття на квартирний облік ОСОБА_1 не вчинено.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач ухиляється від виконання рішенням суду у справі №208/5150/16-ц, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу є правомірною та скасуванню не підлягає.

Крім того, суд вважає необгрунтованими та безпідставними посилання позивача на відсутність жодних документів від ОСОБА_1 , передбачених законодавством при постановці в чергу, оскільки рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 31 серпня 2017 року такого обов`язку встановлено не було.

При цьому суд враховує, що вказаним рішенням районого суду встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, та віднесений до 1 категорії, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 26.01.2011, та довідкою МСЕК №.0031920, а також є особою, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджено посвідченням Серії НОМЕР_2 від 23.10.2000 року.

Так, відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

До того ж, суд звертає увагу на доводи відповідача, стосовно направлення державним виконавцем відділу 24.07.2019 за вих. №02.1-33/1259 вимоги в порядку статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою зобов`язано виконавчий комітет Кам`янської міської ради вжити заходів з метою фактичного виконання вимог виконавчого документа та попередження про відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та за невиконання рішення суду (а.с.94).

Отже, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу від 28.01.2020 по виконавчому документу №208/5150/16-ц виданим 17.01.2018 прийнята відповідачем з дотриманням принципів, визначених положеннями статті 2 КАС України, та положень Закону України «Про виконавче провадження».

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Хоменко Д.Ю. при прийнятті оскаржуваної постанови діяв на підставі та в межах своїх повноважень, а тому позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, при відмові у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Виконавчого комітету Кам`янської міської ради до Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська