Справа № 440/3643/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

10 грудня 2020 р. Справа № 440/3643/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Товариств
Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"
з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія" про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва) по справі № 440/3643/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія"
до Дніпровської митниці Держмитслужби
про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватбудіндустрія» (далі ТОВ «Приватбудіндустрія», позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 позов задоволено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 по справі № 440/3643/19 залишено без змін.
27.10.2020 позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь ТОВ «Приватбудіндустрія» в розмірі 4773,31 грн та докази, в підтвердження понесених витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося.
Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Колегія суддів зазначає, що позивачем до закінчення судових дебатів зроблено заяву про понесені витрати на правову допомогу та своєчасно надано докази на їх підтвердження.
Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.08.2020 по справі № 810/3213/16.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що правова допомога ТОВ «Приватбудіндустрія» в суді апеляційної інстанції надавалась адвокатом ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги по адміністративній справі № 440/3043/19 від 20.09.2019 (т. 3 а.с. 162-164).
Відповідно до п. 3 договору за надання правничої допомоги за цим Договором, що вказана у п. 1, клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар (винагороду), виходячи з погодинної тарифікації послуг адвоката та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору в розмірі та на умовах, що визначені в Додатку 1, який додається до цього договору та є узгодженим Сторонами.
Перелік наданих послуг та кількість годин, витрачених адвокатом на їх надання, їх загальна вартість, виходячи з вартості 1 години роботи (послуг) за відповідним етапом, вказаним в Додатку 1, зазначаються в акті наданих послуг з детальним описом робіт (послуг), виконаних адвокатом (п. 3.1 Договору).
У додатку № 1 до договору визначено розрахунки вартості однієї години надання послуг, зокрема, вартість 1 години роботи (послуг), пов`язаних з розглядом справи у суді другої інстанції (Другий апеляційний адміністративний суд) складає 800 грн (п. 1.2) (т. 3 а.с. 165).
Відповідно до п. 4 Додатку № 1 (з урахуванням додаткової угоди до нього) виплата гонорару, вказаного у п. 1.2 та пов`язаного з представництвом клієнта у справі в суді другої інстанції, здійснюється відповідно до акту наданих послуг за цим етапом, з детальним описом робіт (послуг) виконаних адвокатом. В разі відкриття апеляційного провадження та не завершення розгляду справи судом другої інстанції до 21.08.2020, клієнт оплачує не пізніше 26.08.2020 частину суми в розмірі 3 600,00 грн. Остаточний розрахунок сторони проводять відповідно до фактично витраченого часу адвокатом та згідно з наданим на дату розрахунку актом наданих послуг за цим етапом з детальним описом робіт (послуг), виконаних адвокатом (т. 3 а.с. 166).
Адвокатом надано позивачу послуги в межах укладеного Договору на загальну суму 4 773,31 грн, а саме:
- вивчення апеляційної скарги на рішення Полтавського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2020 та доданих до неї документів 1 година;
- підготування відповідно до вимог ст. 304 КАС України відзив на апеляційну скаргу митниці та доповнення до неї 3 години;
- участь у судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги митниці 17.09.2020 5 хвилин;
- участь у судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги митниці 07.10.2020 1 година 28 хвилин;
- участь у судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги митниці 27.10.2020 25 хвилин, що підтверджується актом наданих послуг від 27.10.2020 (т. 3 а.с. 167).
На підтвердження факту сплати гонорару за виконання робіт за договором позивачем надано платіжні доручення №5170 від 26.08.2020, № 5249 від 28.10.2020 та № 5256 від 29.10.2020 (т. 3 а.с. 169, 198-199).
Отже, враховуючи складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, суму заявлених позовних вимог, значення справи для сторони, колегія суддів вважає, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 4 773,31 грн підтверджена належними і допустимими доказами.
При цьому, суд враховує, що ст. 134 КАС України покладає обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.
З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2020 позивачем направлено Дніпровській митниці Держмитслужби копію заяви з додатками, що підтверджується описом поштового вкладення та квитанцією (т. 3 а.с. 195-196).
Водночас, відповідачем не подано до суду заяви про зменшення суми судових витрат, заперечень з приводу заявленого до відшкодування розміру судових витрат.
Враховуючи, що витрати на правову допомогу документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви позивача щодо розподілу судових витрат, понесених на правничу допомогу, та стягнення на користь позивача суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4 773,31 грн.
Керуючись ст. ст. 252, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватбудіндустрія" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Перцова Т.С. Жигилій С.П.
Повний текст додаткової постанови складено 14.12.2020 року