Справа № 160/8786/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року Справа № 160/8786/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНіколайчук С.В.
при секретарі судового засіданняФедуркіній А.В.
представників позивача представника відповідача Лущенков С.В., Радзівілл Ю.В., Безбабна М.Г.,
30 липня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства ВІКСАН ГРУП до головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, публічне акціонерне товариство «Актабанк» , у якій позивач просить:
- стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в сумі 2102 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 10 000 гривень.
Вважаючи дії головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області протиправними, позивач оскаржив податкове повідомлення-рішення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою запропоновано відповідачу у разі невизнання адміністративного позову протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання (вручення) копії цієї ухвали, надати відзив на позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 року закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті на 05.11.2020 року.
В подальшому розгляд справи по суті призначено на 10.11.2020 року, 24.11.2020 року, 03.12.2020 року.
У задоволенні позову відповідач просив відмовити в повному обсязі.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Приватне підприємство «ВІКСАН ГРУП» перебуває на обліку головного управління ДПС у Дніпропетровській області та зареєстровано за юридичною/податковою адресою: м. Дніпро,Соборний р-н, Бульвар Слави, буд.52, кв.21.
Не погоджуючись з висновками, викладеними у акті відповідача, позивач надіслав заперечення до акту вих. №1 від 14.05.2020 року, де зазначалось, що позивач своєчасно подавав платіжні доручення до ПАТ «АКТАБАНК», а саме: платіжне доручення №1003 від 19 серпня 2014 року на суму 12 782,00 гривень (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят дві гривні, 00 коп.), та №1009 від 27 серпня 2014 року на суму 24 000, 00 гривень (двадцять чотири тисячі гривень, 00 коп.). Вказані платіжні доручення позивач має в наявності в оригінальних примірниках, вони містять мокрі печатки установи банку про їх одержання. Зазначимо, що незарахування саме вказаних сум спонукало відповідача до подальшого нарахування штрафів позивачу.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач неодноразово звертався до головного управління ДПС у Дніпропетровській області з листами, скаргами, де зазначав, що ПАТ «АКТАБАНК» без пояснень причин не здійснював перерахування коштів до державного бюджету по наданим до виконання позивачем платіжним дорученням, в зв`язку з чим і виникла заборгованість.
Оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 04.06.2020 року було направлено 26.06.2020 року та отримане позивачем засобами поштового зв`язку 03.07.2020 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.
За приписами ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.
Відповідно до п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу для платника є завершеним з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.
Враховуючи вищевикладені норми права, суд погоджується з твердженням позивача про те, що виконання ним податкового обов`язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов`язання та його сплати, пов`язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування зазначених сум податкових зобов`язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов`язання відповідальність несе банк.
Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду, який у постанові від 20.02.2018 року по справі №816/59/17 вказує, що «відповідно до п.6 ст.129 Податкового кодексу України, за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку, такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених Податковим Кодексом України, а також несе відповідальність за несвоєчасне перерахування податків та зборів до бюджетів. При цьому, позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.».
Вказане, свідчить про те, що виконання позивачем податкового обов`язку по перерахуванню до бюджету суми податкового зобов`язання, пов`язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов`язань, зокрема з моментом прийняття банком розрахункового документа на виконання.
При цьому, обов`язок позивача зі сплати податків слід вважати виконаним з дати подання до банку платіжного доручення на перерахування до бюджету грошових коштів з рахунку платника банку за наявності в нього достатнього грошового залишку на день платежу.
Під час розгляду справи судом досліджено питання щодо належного оформлення поданих позивачем до публічного акціонерного товариства «Актабанк» платіжних доручень №1003 від 19 серпня 2014 року на суму 12 782,00 гривень (дванадцять тисяч сімсот вісімдесят дві гривні, 00 коп.), та №1009 від 27 серпня 2014 року на суму 24 000, 00 гривень (двадцять чотири тисячі гривень, 00 коп.).
Згідно з наданих позивачем виписок по його рахунку в ПАТ «Актабанк» станом на 19.08.2014 року, 27.08.2014 року, 03.09.2014 року залишок коштів на рахунку значно перевищував суму наданих для виконання банківською установою платіжних доручень, чим підтверджується наявність обов`язку та спроможність виконати доручення Позивача з перерахування коштів до бюджету.
Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 2102,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 241-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 грудня 2020 року.

Суддя С.В. Ніколайчук