Справа № 200/8324/20-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 р. Справа№200/8324/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьова І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

08 вересня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення відповідача про припинення з 01 березня 2020 року виплати допомоги при народженні дитини; зобов`язання відповідача поновити позивачці допомогу при народженні дитини с моменту припинення її виплати з 01 березня 2020 року.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі рішення суду у грудні 2019 року позивачу виплачено заборгованість з соціальних виплат на сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 21500 грн., однак, у березні 2020 року виплату щомісячної допомоги при народженні дитини було припинено. З листа відповідача від 24 березня 2020 р. № 09-вх П-14-6.2. позивачу стало відомо, що виплату допомоги при народженні дитини припинено у зв`язку з встановленням факту нецільового використання коштів.

Позивач вважає таке рішення протиправним, тому звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

06 листопада 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що 11 лютого 2020 року до управління надійшло повідомлення Центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді Лиманської міської ради (далі - ЛМ ЦСССДМ) про необхідність припинення виплати допомоги при народженні дитини. За інформацією ЛМ ЦСССДМ перевірити цільове використання державної допомоги при народженні дитини не можливо через відсутність родини за вказаною адресою. У зв`язку з наведеним, виплати державної допомоги призупинені з 01 березня 2020 року.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії, РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса фактичного місця проживання : АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 16 квітня 2019 року, виданого Бахмутським міським відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача народився син ОСОБА_2 .

Згідно довідок від 12 липня 2019 року № 1442- та № 1442- позивач та її син є внутрішньо переміщені особи та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року по справі №200/12754/19-а управлінням призначена позивачу допомога при народженні дитини.

11 лютого 2020 року на адресу Відповідача надійшло повідомлення Центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді Лиманської міської ради (далі - ЛМ ЦСССДМ) про необхідність припинення позивачку виплати допомоги при народженні дитини у зв`язку з відсутністю можливості перевірити цільове призначення коштів через відсутність родини за адресою місця проживання.

Розпорядженням від 12 лютого 2020 управлінням призупинено виплату позивачу державної допомоги при народженні дитини на підставі зазначеного повідомлення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення ст. 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі - Закон України Про державну допомогу сім`ям з дітьми, Закон № 2811-XII), який спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Згідно з ч. 1 ст. 1 цього Закону громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини.

Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 10 Закону), з урахуванням умов, визначених у ст. 11 Закону.

Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

Відповідно до ч. 9 ст. 11 Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

У п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, також однією з підстав визначено нецільове використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Як вбачається з розпорядження про призупинення виплати допомоги при народженні дитини, підставою для такого призупинення слугувало повідомлення Центру соціальної служби для сім`ї, дітей та молоді Лиманської міської ради про неможливість проведення перевірки цільового використання коштів через відсутність родини за місцем проживання.

Разом з цим, ані Законом України Про державну допомогу сім`ям з дітьми, ані Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми не передбачено можливість призупинення виплати допомоги при народженні дитини та не передбачено такої підстави для припинення виплати допомоги як відсутність можливості провести перевірку цільового використання коштів.

Крім цього, приймаючи рішення про призупинення виплати допомоги при народженні дитини відповідачем не враховано наступне.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що відповідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору чисельності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

За своєю правовою суттю допомога при народженні дитини є допомогою самій дитині, а не її батькам.

Беручи до уваги необхідність захисту інтересів малолітньої дитини, з урахуванням того, що припинення виплати допомоги при народженні дитини відбулось не з підстав, визначених чинним законодавством, суд дійшов висновку, що розпорядження відповідача про припинення допомоги при народженні дитини, прийнято незаконно, тому підлягає скасуванню, а відповідно вимоги про зобов`язання поновити виплату допомоги при народженні дитини з 01 березня 2020 року підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність своїх дій відповідачем не доведена, суд доходить висновку про обґрунтованість пред`явленого позову та про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено, суд вважає необхідним стягнути судовий витрати у вигляді судового збору на користь позивача з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , Адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради (ідентифікаційний код 25953557, 84401, Донецької області, м. Лиман, вул. Лесі Українки, 20а) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради про призупинення ОСОБА_1 державної допомоги при народженні дитини на підставі повідомлення про нецільове використання коштів на народження дитини від 12 лютого 2020 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради поновити виплату ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 з 01 березня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 14 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя І.В. Шинкарьова