Справа № 640/18838/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Київській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, у якому просив суд:

- стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 01 травня 2018 року по 31 січня 2019 року у розмірі 26180,28 грн.

Зазначене судове рішення виконано Державною фіскальної службою та Головним управління Державної фіскальної служби у Київській області, позивача поновлено згідно з наказом від 01 лютого 2019 року на службі, виплачено йому середній заробіток за час вимушеного прогулу на загальну суму 40863,40 грн. Однак, на думку позивача, відповідач всупереч частині другій статті 235 Кодексу законів про працю України, протиправно відмовився виплатити середній заробіток за період з 01 травня 2018 року по 01 лютого 2019 року, тобто з моменту ухвалення судового рішення та до моменту фактичного поновлення на службі згідно з наказом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року замінено Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області на Головне управління Державної податкової служби у Київській області.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Головним управлінням ДПС у Київській області подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин щодо наявності підстав заміни сторони правонаступником, просить скасувати оскаржувану ухвалу та замінити відповідача на належного, а саме на ГУ ДФС у Київській області. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ГУ ДПС у Київській області є неналежний відповідач в цій справі, оскільки є іншою юридичною особою до структури якої не входять підрозділи податкової поліції, в якій працював та на посаду в якій позивача поновлено відповідно до рішення у справі № 826/3799/17.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ГУ ДПС у Київській області підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Згідно матеріалів справи представник третьої особи Головного управління ДПС у Київській області заявив клопотання про заміну відповідача у справі Головне управління ДФС у Київській області її правонаступником Головним управління ДПС у Київській області.

В обгрунтування зазначеного клопотання зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 затверджено положення про Державну податкову службу України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р забезпечено здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізацією державної податкової політики.

Вирішуючи таке клопотання суд першої інстанції дійшов висновку, що існують достатні правові підстави для допуску заміни відповідача правонаступником.

Однак колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не може погодитись з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Суд зауважує, що правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У межах вирішення питання, яке є предметом розгляду в цій справі, визначальним є встановлення або припинення первісного суб`єкта - Державної фіскальної служби України, або перехід повністю чи частково його функцій (адміністративної компетенції) до Державної податкової служби України. Інакше відсутність підстав публічного правонаступництва доводить неможливість його здійснення.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у відношенні Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197) 17.05.2019 внесено запис про перебування юридичної особи в стані припинення.

Колегією суддів встановлено, що Державна фіскальна служба України не перебуває в процесі припинення або ліквідації, відповідно підстав правонаступництва в розумінні частини другої статті 104 Цивільного кодексу України.

В абзаці 8 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової та Державної митної служби України" зазначено, що підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

З аналізу вищезазначених норм права та матеріалів справи, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції з порушенням вимог законодавства зроблено необґрунтований висновок, що в даній справі підлягає заміна сторони відповідача, оскільки не взято до уваги, що ОСОБА_1 поновлено на посаді в підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби та даний підрозділ продовжує працювати на даний час.

Як вбачається з матеріалів справи первісні позовні вимоги були заявлені до ГУ ДФС у Київській області.

Оскільки, на час постановлення оскаржуваної ухвали та розгляду апеляційної скарги на цю ухвалу в суді апеляційної інстанції ГУ ДФС перебуває в єдиному державному реєстрі, запису про її припинення з урахуванням вимог ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України не має, тобто є юридичною особою яка не припинилася, та враховуючи ту обставину, що позовні вимоги стосуються ГУ ДФС у Київській області, суд апеляційної інстанції вважає, що заміна відповідача - ГУ ДФС у Київській області на ГУ ДПС у Київській області є помилковим, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення спірного питання та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пункту 1 частин 1, 2 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права і висновки суду не відповідають обставинам справи, а у задоволенні клопотання про заміну відповідача - ГУ ДФС у Київській областіна співвідповідача - Галицьку митницю Держмитслужби відмовити.

Керуючись ст.ст.52, 243, 308, 311, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити частково, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року про заміну сторони правонаступником у справі №640/18838/19 скасувати та у задоволенні клопотання про заміну відповідача у справі його правонаступником відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: