Справа № 287/1669/20
Суддя: Винар Л. В.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1669/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора роти № 5 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гіс Олександра Михайловича про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії ДПО18 № 717191 від 20.09.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.121 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали вищезазначеного адміністративного позову, в якому позивач просить суд визнати дії інспектора роти № 25 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гіс Олександра Михайловича неправомірними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 20.09.2020 року серії ДПО18 № 717191 винесену інспектором роти № 25 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Гіс Олександром Михайловичем та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 23.10.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено судове засідання.

Позов обґрунтований тим, що 20.09.2020 року постановою серії ДПО18 № 717191 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення старшим інспектором роти № 25 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Гіс Олександром Миколайовичем накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. за адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що він 20.09.2020 року о 15.00 год. керував на автодорозі Київ-Ковель-Ягодин автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п.31.3б ПДР України. На думку позивача зазначена постанова є незаконною і підлягає скасуванню з наступних підстав: позивач не їхав дорогою Київ-Ковель-Ягодин, а дорогою у лісі. Крім того, рухаючись на технічно справному автомобілі, не порушуючи жодним чином правил дорожнього руху України був зупинений з порушенням вимог законодавства України працівниками патрульної поліції. Після зупинки поліцейський не представившись і не вказавши причину зупинки попросив пред`явити документи, прохання позивача представитися працівником поліції було проігноровано. На запитання про причину зупинки поліцейський також нічого не відповів, а сказав пред`явити документи, після чого склав постанову, що оскаржується. Під час складання постанови позивач заперечував стосовно правомірності постанови та намагався надати пояснення але поліцейський відмовився їх слухати, прохання про надання правової допомоги проігнорував, права не роз`яснив. Позивач стверджує, що жодних правопорушень не вчиняв та будь-які докази вчинення ним зазначеного правопорушення в матеріалах справи відсутні. Автомобіль, VOLKSWAGEN CADDY, на якому рухався позивач, відноситься до класу легкових автомобілів, вантажопідйомність зазначеного автомобіля є значно меншою ніж 3,5 тонни. Крім того, позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а саме: в постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис та порядок оскарження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, з підстав, зазначеній у позовній заяві та просить їх задоволити. Пояснив, що автомобіль, яким він керував є спеціалізований вантажний фургон та зазначений автомобіль не проходив технічний контроль, оскільки позивач вважає, що даному транспортному засобу не потрібно проходити технічний контроль.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

27.11.2020 року відповідачем наданий до суду відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до якого автомобіль VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 , за конструкцією та типом класифіковано і зареєстровано як «спеціалізований вантажний фургон малотоннажний В», повна маса 2310, маса без навантаження - 1497, тобто є вантажним автомобілем вантажопідйомністю до 3,5 тони, а отже, на думку позивача, підлягає проходженню обов`язкового технічного огляду кожні два роки його експлуатації , оскільки належить до вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки. Поліцейським 20.09.2020 року було перевірено в Національній автоматизованій системі Головного сервісного центру МВС України, чи проходив зазначений автомобіль обов`язковий технічний контроль та відповідного протоколу не було. Всупереч ст. 77 КАС України позивач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем надано не було, клопотання про їх витребування не заявлено. Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин , яким він обґрунтував свій позов. До відзиву додано оптичний носій із відеозаписом події, яка відбулася , з відео файлу № вбачається, що поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини, позивачу були роз`ясненні його права , будь яких клопотань при розгляді справи позивачем не було заявлено , жодних переконливих доказів своєї невинуватості ним не надано. Процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, в тому числі пояснення позивача, було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського. Поліцейський правомірно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу особи-правопорушника. Вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам закону, є законною, обґрунтованою та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції інспектора патрульної поліції Гіса О.М. Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що вимоги позивача щодо визнання дій працівника поліції неправомірними не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши думку позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Із винесеної відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 717191 від 20.09.2020 року вбачається, що 20.09.2020 року о 15 год. 00 хв. на автомобільній дорозі М-07, Київ-Ковель-Ягодин, 246 км. + 500 м., позивач керував транспортним засобом, а саме автомобілем VOLKSWAGEN CADDY, номерний знак НОМЕР_1 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п.31.3б ПДР України.

Позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.8).

Частина 2 статті 2 КАС України наголошує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 245 КУпАП України передбачено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів відзиву, наданого відповідачем, під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Згідно вказаного відеозапису, позивач не надавав письмових пояснень по суті вчиненого ним правопорушення, жодного іншого клопотання під час розгляду справи від нього не надходило.

З матеріалів справи слідує, що технічний засіб на який була зафіксована подія, зазначений у оскаржуваній постанові серії ДПО18 № 717191 від 20.09.2020 року, що спростовує твердження позивача про не зазначення у постанові технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Позивачем в судовому засіданні не надано жодного доказу на підтвердження того, що зупинка автомобіля під його керуванням працівником поліції була безпідставна, для перевірки документів підстав не було та він не керував автомобілем на дорозі Київ-Ковель-Ягодин, а керував автомобілем на дорозі у лісі.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

За змістом п.1-2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ч. 3 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 31.3 /б/ ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Разом з тим, у відповідності до ч.1-4 ст 35 ЗУ «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світло пропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч.7 ст 35 ЗУ «Про дорожній рух», обов`язковість технічного контролю встановлена для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років , з періодичністю кожні два роки.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб VOLKSWAGEN CADDY, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить ОСОБА_2 відноситься до категорії В, тип кузова спеціалізований вантажний фургон малотонажний-В, повна маса 2310, рік випуску 2011 та рік реєстрації 2015.

Отже термін експлуатації вказаного автомобілю станом на момент розгляду справи про адміністративного правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП перевищував 2 роки, що вказує на обов`язковість технічного контролю даного транспортного засобу.

Проте, на момент зупинки 20.09.2020 року автомобіля VOLKSWAGEN CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 технічний огляд автомобіля не було пройдено, що підтвердив позивач під час судового розгляду.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11 січня 2019 року по справі № 361/7761/15-а за позовом до Головного управління Національної поліції України у Київській області ДПС про визнання незаконною та скасування постанови ПС2 № 927003 від 31.10.2015 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Посилання позивача, на факт його зупинки без будь-яких підстав та безпідставної перевірки його документів, не мають доказового значення для правильного вирішення в цілому даної справи, адже судом встановлюється наявність вини позивача в правопорушенні за ч. 3 ст. 121 КУпАП, за яке його притягнуто до відповідальності, та підстави правомірності цього, оскільки позивач оскаржує саме постанову серії ДПО18 № 717191 від 20.09.2020 року, а не підстави його зупинки.

Отже, враховуючи доведеність відповідачем вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 717191 від 20.09.2020 року, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 35 ЗУ «Про дорожній рух», ст. ст. 7, ч.3 ст.121, 245, 251, 254,258 КУпАП, ст.ст.2, 4, 5, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до старшого інспектора роти № 5 управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гіс Олександра Михайловича про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії ДПО18 № 717191 від 20.09.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.121 КУпАП - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 26.02.2013 року Олевським РС УДМС України в Житомирській області, ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Старший інспектор роти № 5 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Гіс Олександр Михайлович, місцезнаходження: м. Рівне, вул. Степана Бандери, 14А.

Повний текст рішення складено і оголошено 14 грудня 2020 року.

Суддя: Л.В.Винар