Справа № 120/3933/20-а
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 листопада 2020 р. Справа № 120/3933/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.,

представника позивача: Висоцького М.Ю.,

представника відповідача: Македонського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської митниці Державної митної служби про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Подільської митниці Державної митної служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що при митному оформлені товару, який ввозився на території України, ним самостійно визначено його митну вартість за основним методом - ціною договору (контракту) в сумі 5408 доларів США та заявлено відповідні показники в митній декларації, до якої додано документи, що її підтверджують. Однак, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2020/000018/2 від 06.05.2020, яким визначено митну вартість належного позивачу автомобіля на рівні 6693,00 дол. США, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 12.08.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Також даною ухвалою встановлено сторонам строк для подання заяв по суті позову.

27.08.2020 на адресу суду від представника Подільської митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII та главою 8 цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зокрема, зобов`язані:

- заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

- подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 3 ст.53 МКУ передбачено, що у разі якщо документи, подані до митного оформлення товару позивачем, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В даному випадку, для митного оформлення до Подільської митниці Держмитслужби декларантом було подано електронну митну декларацію UA401020/2020/019191 від 04.05.2020 з товаро-супровідними документами щодо митного оформлення товару: Легковий автомобіль після ДТП - марки NISSAN - модель ROGUE S ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 . Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 5, кількість дверей - 5, номер двигуна - не встановлено, тип двигуна - бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2488 см3, потужність - 125 кВт, тип кузова - універсал, колісна формула 4x2, календарний рік виготовлення - 2016, модельний рік виготовлення - 2017. Перша реєстрація Т/3- 01.01.2017. Призначений для використання на дорогах загального користування. Виробник - "Renault Samsung Motors Co., LTD for Nissan Motor Co., LTD", KR, торгова марка "NISSAN".

До митного оформлення разом з поданою митною декларацією для підтвердження заявленої митної вартості товару подано рахунок-фактуру, коносамент, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довідку про транспортні витрати до кордону України, видану ТОВ "УТП Компанія". Відповідно до коносаменту, перевізником (морським агентом, лінією) від порту New York до порту Бремерхафен Німеччина виступала компанія Dnipro LLC 645 West 1st. Avenue, Roselle. NJ 07203, разом з тим, довідка про вартість перевезення вантажу видана ТОВ "УТП КОМПАНІЯ", яка здійснювала транспортування вантажу автовозом.

В результаті опрацювання наданих до митного оформлення документів було виявлено, що в поданих до митного оформлення документах відсутні відомості про вартість транспортування товару в країні-відправлення (по території США до порту відправлення), а також транспортування до порту-призначення (Бремерхафен Німеччина). Також, зазначені документи не містять відомостей щодо суми витрат на страхування товару, що є складовою митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, декларанту були направлені повідомлення щодо надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару.

06.05.2020 листом від 05.05.2020 декларант відмовився від надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, в тому числі тих, що вимагалися митним органом для підтвердження заявленої митної вартості, в порядку ст. 53 МКУ.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та наявної у митного органу довідкової інформації, встановлено джерело числового значення митної вартості товару - ЕМД від 01.04.2020 №UA500500/2020/223097, за якою випущено у вільний обіг ТЗ NISSAN ROGUE 2017 року за митною вартістю - 6693,00 дол. США. Враховуючи вищезазначене, митну вартість поданого до митного оформлення товару скориговано до рівня 6693,00 дол. США.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача вважає, що дії митниці відповідають вимогам чинного митного законодавства, натомість вимоги адміністративного позову є безпідставними та необгрунтованими, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою від 31.08.2020, з підстав визначених ч. 2 ст. 205 КАС України, судове засідання відкладено на 05.10.2020.

08.09.2020 позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив на позовну заяву за вх. №25617, в якому останній зазначив, що використовуючи метод «за ціною договору щодо подібних аналогічних товарів» митним органом було взято за основу автомобілі з різними роками випуску у 2016 рік та 2017 рік (модельний рік - не може братись в основу вибору аналога).

Крім того, позивач підкреслив ЕМД від 01.04.2020 UA500500/2020/223097, за якою випущено у вільний обіг ТЗ NISSAN ROGUE 2017 року за митною вартістю 6693,00 дол. США до якого прирівняли автомобіль 2016 року, є ЕМД Одеської митниці. На думку позивача складові митної вартості придбаного ним транспортного засобу та прирівняного до нього автомобіля 2017 року є зовсім різні. Тобто немає в складових вартості товару - вартості доставки від морського порту країни доставки до кордону України. Також у позовній заяві було вказано і на різні проміжки відстані (між портом New York, USA - портом Бременхафен, Німеччина, та між портом New York, USA - портом Одеса, Україна) на що митний орган не звернув увагу при розмитнені даного автомобіля та при написанні відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 05.10.2020, ухвалою постановленою без виходу до нарадчої кімнати, витребувано додаткові докази у представника відповідача та оголошено перерву до 15.10.2020.

15.10.2020 справа була знята з розгляду в зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Наступне судове засідання призначено на 25.11.2020.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечив, просив в задоволені позову відмовити покликаючись на мотиви наведені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу (інвойсу) №59490 від 11.02.2020 придбала на аукціонні в США транспортний засіб, марки "NISSAN", модель "ROGUE S", календарний рік виготовлення - 2016, ідентифікаційний номер кузова: НОМЕР_1 , за ціною 4750,00 дол. США.

Для здійснення митного оформлення вказаного транспортного засобу 04.05.2020 до Подільської митниці Держмитслужби декларантом (позивачем), подано електронну митну декларацію UA401020/2020/019191 від 04.05.2020 з товаро-супровідними документами щодо митного оформлення товару: Легковий автомобіль після ДТП - марки NISSAN - модель ROGUE S ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_1 . Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 5, кількість дверей - 5, номер двигуна - не встановлено, тип двигуна - бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2488 см3, потужність - 125 кВт, тип кузова - універсал, колісна формула 4x2, календарний рік виготовлення - 2016, модельний рік виготовлення - 2017. Перша реєстрація Т/3- 01.01.2017. Призначений для використання на дорогах загального користування. Виробник - "Renault Samsung Motors Co., LTD for Nissan Motor Co., LTD", KR, торгова марка "NISSAN". Загальна сума за розрахунком (фактурна вартість товару ) 5408 дол. США.

Для митного оформлення разом з поданою митною декларацією для підтвердження заявленої митної вартості товару подано рахунок-фактуру, коносамент, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довідку про транспортні витрати до кордону України, видану ТОВ "УТП Компанія".

Відповідно до коносамента, перевізником (морським агентом, лінією) від порту New York до порту Бремерхафен Німеччина виступала компанія Dnipro LLC 645 West 1st. Avenue, Roselle. NJ 07203, разом з тим, довідка про вартість перевезення вантажу видана ТОВ "УТП КОМПАНІЯ", яка здійснювала транспортування вантажу автовозом.

В результаті опрацювання відповідачем наданих до митного оформлення документів було виявлено, що в поданих до митного оформлення документах відсутні відомості про вартість транспортування товару в країні-відправлення (по території США до порту відправлення), а також транспортування до порту-призначення (Бремерхафен Німеччина). Також, зазначені документи не містять відомостей щодо суми витрат на страхування товару, що є складовою митної вартості.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем декларанту були направлені повідомлення щодо надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару наступного змісту:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с. 38).

Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що 06.05.2020 листом від 05.05.2020 декларант відмовився від надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Дані обставини листування позивача з відповідачем не заперечувалась присуиніми в судовому засіданні сторонами, а відтак відсутня потреба в підтвердженні зазначеної у відзиві інформації в цій частині додатковими доказами.

Також судом встановлено, що за результатами розгляду поданої декларантом митної декларації № UA401020/2020/019191 від 04.05.2020 та доданих до неї документів відповідач відмовив позивачу у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю.

Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA401020/2020/00048, в якій зазначено, що в процесі митного контролю та митного оформлення з`ясовано, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару.

06.05.2020 Подільською митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 401000/2020/000018/2, яким визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у сумі 6693,00 дол. США.

В ній відповідач вказав, що оскільки для цілей визначення митної вартості товару декларантом не було подано всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ (в тому числі документів, що містять відомості про вартість транспортування товару в країні-відправлення (по території США до порту відправлення), а також транспортування до порту-призначення (Бремерхафен Німеччина), а також відсутні відомості щодо суми витрат на страхування товару, що є складовою митної вартості).

При визначенні митної вартості товару, був застосований резервний метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та наявної у митного органу довідкової інформації, встановлено джерело числового значення митної вартості товару - ЕМД від 01.04.2020 №UA500500/2020/223097, за якою випущено у вільний обіг ТЗ NISSAN ROGUE 2017 року за митною вартістю - 6693,00 дол. США. Враховуючи вищезазначене, митну вартість поданого до митного оформлення товару скориговано до рівня 6693,00 дол. США.

Позивач не погоджується з рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів № 401000/2020/000018/2 від 06.05.2020, вважає його необгрунтованим, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, частиною першою статті 51 Митного кодексу України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина друга статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з частинами п`ятою і шостою статті 57 Митного кодексу України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених в статті 64 цього Кодексу (частина восьма статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частин першої і другої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з частинами першою та другою статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, частиною другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з приписами частин першої та другої статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої та третьої статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку про те, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що свідчать про заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Крім цього, обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 804/16271/15, від 15 травня 2018 року № 809/1260/17.

Як вбачається з матеріалів справи, під час митного оформлення, відповідачу було надано ряд документів для підтвердження митної вартості товару, зокрема: рахунок-фактуру, коносамент, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довідку про транспортні витрати до кордону України, видану ТОВ "УТП Компанія". Відповідно до коносаменту, перевізником (морським агентом, лінією) від порту New York до порту Бремерхафен Німеччина виступала компанія Dnipro LLC 645 West 1st. Avenue, Roselle. NJ 07203, разом з тим, довідка про вартість перевезення вантажу видана ТОВ "УТП КОМПАНІЯ", яка здійснювала транспортування вантажу автовозом.

За результатами опрацювання наданих документів щодо транспортних витрат, які є складовими митної вартості, до МД №UA401020/020/019191 від 04.05.2020 відповідачем виявлено наступні невідповідності.

Декларантом не було подано всіх документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ (в тому числі документів, що містять відомості про вартість транспортування товару в країні-відправлення (по території США до порту відправлення), а також транспортування до порту-призначення (Бремерхафен Німеччина),

Також відповідачем встановлено, що відсутні відомості щодо суми витрат на страхування товару, що є складовою митної вартості.

Суд зазначає, що Подільська митниця Держмитслужби засобами електронного зв`язку надсилала декларанту пропозицію, відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України, про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Однак, на зазначену вимогу митного органу декларантом не було надано належних документів, які б містили відомості про вартість транспортування товару в країні-відправлення (по території США до порту відправлення), а також транспортування до порту-призначення (Бремерхафен Німеччина); не повідомлено про не здійснення страхування товару.

Таким чином, позивачем не надано всіх документів, передбачених частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В зв`язку з чим, суд погоджується, що у відповідача були обґрунтовані сумніви, щодо заявленої митної вартості товару, оскільки позивачем на підтвердження заявленої митної вартості не було подано, зокрема, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (вартість навантаження, вартість експедиційних послуг), банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати товару та транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставлених рахунків-фактур.

При цьому суд критично оцінює доводи позивача щодо підтвердження суми понесених транспортних витрат на підставі довідки про транспортні витрати, виданої ТОВ «УТП Компанія» (без дати та номера), оскільки відповідно до коносамента, перевізником (морським агентом, лінією) від порту New York до порту Бремерхафен Німеччина виступала компанія Dnipro LLC 645 West 1st. Avenue, Roselle. NJ 07203.

Відтак, зазначена довідка не підтверджує всі витрати щодо транспортування придбаного позивачем транспортного засобу на всьому шляху слідування, зокрема по території США до порту відправлення New York, а також до порту-призначення (Бремерхафен Німеччина) (з урахуванням навантаження, страхування, розвантаження).

Неподання позивачем витребуваних вищезазначених документів зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядного методу й на відмову у митному оформлені товару.

Згідно статті 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Системний аналіз наведених вище норм Митного кодексу України дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Судом встановлено, що митним органом митна вартість товарів визначалась шляхом послідовного використання методів та застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки, як зазначає митний орган, неможливо застосувати інші методи, з підстав детально викладених у рішенні про коригування митної вартості товару.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в оскаржуваному рішенні митний орган навів достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, зазначено послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований жоден з методів, що передують методу, обраному митним органом. А рішенню про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобілю передувала процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості транспортного засобу відповідно до вимог Митного кодексу України, як це встановлено частиною 4 статті 57 цього Кодексу, а також витребувано відомості на підтвердження митної вартості вказаного товару.

В свою чергу, досліджуючи питання обґрунтованості числового значення митної вартості автомобіля, скоригованої митним органом, суд враховує наступне.

Так, у відповідності до ст. 59 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд зазначає, що при визначені митної вартості товару за основу береться вартість операції з ідентичними товарами ключовими яких є ідентичність та фізичні характеристики товару.

При цьому, в силу вимог ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

- обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

- наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

- вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

- обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

- інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.

Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195, затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, відповідно до п. 2.1 яких в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Отже, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної.

В той же час, з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не вбачається, що застосування відповідачем резервного методу визначення митної вартості придбаного позивачем транспортного засобу здійснювалось із врахуванням індивідуальних ознак товару, в тому числі: року випуску, пробігу, отриманих пошкоджень автомобілю внаслідок ДТП.

Як вже було встановлено вище, при визначенні митної вартості товару, відповідачем був застосований резервний метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС та наявної у митного органу довідкової інформації, встановлено джерело числового значення митної вартості товару - ЕМД від 01.04.2020 №UA500500/2020/223097, за якою випущено у вільний обіг ТЗ NISSAN ROGUE 2017 року за митною вартістю - 6693,00 дол. США. Саме з огляду на вищезазначені вартісні показники, митну вартість поданого позивачем до митного оформлення товару скориговано до рівня 6693,00 дол. США.

Проте, дослідивши надану на вимогу суду інформацію про моніторинг митних оформлень легкових автомобілів б/в після ДТП - марки NISSAN - модель ROGUE за період з 07.02.2020 по 06.05.2020, судом встановлено, що в зазначений період згідно ЕМД від 07.04.2020 за №UA500500000/0/224511 на митну територію України було ввезено транспортний засіб NISSAN, модель ROGUE SV, тип кузова - універсал, тип двигуна - бензиновий, колісна формула 4x2, загальна кількість місць включаючи місце водія - 5, кількість дверей - 5, календарний рік виготовлення - 2016, модельний рік виготовлення - 2017. Числового значення митної вартості товару за вищезазначеної ЕМД становить 5758 дол. США.

Отже, аналіз наданої суду інформації дає змогу стверджувати, що транспортний засіб за ЕМД від 07.04.2020 №UA500500000/0/224511 за своїми характеристиками більш наближений до придбаного позивачем легкового автомобіля, який зазначений в ЕМД від 04.05.2020 за UA401020/2020/019191. В той же час, транспортний засіб в ЕМД від 01.04.2020 №UA500500/2020/223097, згідно якої на митну територію України було ввезено транспортний засіб NISSAN, модель ROGUE, модельний рік виготовлення - 2017 року за рядом показників є менш наближеним до транспортного засобу позивача, аніж легковий автомобіль за ЕМД від 07.04.2020 №UA500500000/0/224511.

При цьому, вартість транспортного засобу за ЕМД від 07.04.2020 №UA500500000/0/224511 є більш наближеною до вартісних показників зазначених позивачем в ЕМД від 04.05.2020 за UA401020/2020/019191.

Отже, в даному випадку органом доходів й зборів для прикладу взятий автомобіль з вказаною ціною не відповідає реальним показникам задекларованого позивачем товару, оскільки відповідачем не були враховані фізичні характеристики задекларованого автомобіля.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості не врахував всіх обставин, що впливають на вартісні показники ввезено позивачем на митну територію України транспортного засобу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Подільської митниці Державної митної служби про коригування митної вартості за UА401000/2020/000018/2 від 06.05.2020.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В даному ж випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність визначення розміру скоригованої вартості ввезеного позивачем транспортного засобу надано доказів.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Подільської митниці Державної митної служби понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UА401000/2020/000018/2 від 06.05.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Подільської митниці Державної митної служби сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Подільська митниця Державної митної служби (вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, 21034, )

Суддя /підпис/ Жданкіна Наталія Володимирівна

Виготовлено з автоматизованої системи

документообігу суду

Згідно з оригіналом:

Помічник судді:

Розлуцький А.М.

14.12.2020