Справа № 540/995/20
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 540/995/20

адміністративне провадження № К/9901/23237/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 540/995/20

за позовом Херсонської обласної організації профспілки державних установ України

до Скадовської міської ради Херсонської області

третя особа: ООГ «Дитячий оздоровчий табір ім. Ю. О. Гагаріна Херсонської обласної організації профспілки працівників державних установ України»

про визнання незаконними рішення та зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Херсонської обласної організації профспілки державних установ України на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року (головуючий суддя: Попов В. Ф.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року (колегія у складі: головуючого судді Єщенка О. В., суддів: Димерлія О. О., Танасогло Т. М.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2020 року Херсонська обласна організація профспілки державних установ України звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом до Скадовської міської ради Херсонської області, третя особа: ООГ «Дитячий оздоровчий табір ім. Ю. О. Гагаріна Херсонської обласної організації профспілки працівників державних установ України», в якому просила:

- визнати незаконним рішення Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області VII скликання від 12 березня 2020 року № 1175;

- визнати незаконним рішення Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області VII скликання від 01 квітня 2020 року № 1224;

- визнати незаконними дії Скадовської міської ради по відмові у наданні дозволу Херсонській обласній організації профспілки державних установ України на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,41 га, що розташована в м. Скадовську по пров. Нічика, 10 ;

- зобов`язати Скадовську міську раду Херсонської області погодити заяву Херсонської обласної організації профспілки державних установ України на видачу дозволу розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,41 га, що розташована в м. Скадовську по пров. Нічика, 10.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року, закрито провадження у справі № 540/995/20.

3. Закриваючи провадження у справі, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що оскарження рішення міськради є спором про право, оскільки такі дії відповідача стосуються прав та охоронюваних законом інтересів позивача - користувача земельної ділянки, щодо якої надається дозвіл виготовити проект землеустрою. Цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, 11 вересня 2020 року Херсонська обласна організація профспілки державних установ України звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

5. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права. Так, судами не враховано, що у спірних правовідносинах райдержадміністрація реалізувала свої контрольні функції у сфері управлінської діяльності, а отже спір у цій справі повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. В автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 11 вересня 2020 року зареєстровано вказану касаційну скаргу.

7. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 вересня 2020 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С. Г., судді: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.

8. Ухвалою Верховного суду від 28 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Херсонської обласної організації профспілки державних установ України на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року.

9. Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2020 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 09 грудня 2020 року.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

11. Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

12. Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

13. Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

14. Спором адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

15. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

16. Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

17. До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

18. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

19. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

20. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

21. Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

22. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 823/325/16.

23. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

24. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

25. За правилами п. 6 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

26. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 05 червня 2002 року Скадовському піонерському табору «Гагаріна» виданий державний акт ІІ-Серії ХС №001816 на право постійного користування землею площею 3,41 га в межах згідно з планом землекористування.

27. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Херсонська обласна організація профспілки державних установ України є власником ДОТ ім. Гагаріна.

28. Разом з цим, рішенням Скадовської міської ради VI скликання від 25 вересня 2012 року № 359 Херсонській обласній організації профспілки працівників державних установ України надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування за рахунок земель житлової та громадської забудови Скадовської міської ради під існуючим ДОТ ім. Гагаріна площею 33138,27 кв.м., а орієнтовну площу 996,73 кв.м. вилучено із земель ДОТ ім. Гагаріна для громадських потреб та облаштування проходу та проїзду загального користування. Визначено, що після затвердження даного проекту землеустрою, вважати недійсним існуючий державний акт на право постійного користування землею від 05 червня 2002 року ІІ-ХС №001816.

29. Рішенням Скадовської міської ради VI скликання від 30 листопада 2012 року № 403 до рішення від 25 вересня 2012 року № 359 внесено зміни, а саме право постійного користування змінено на оренду на 10 років. Визначено, що при підготовці договору оренди земельної ділянки встановити орендну плату за землю у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі, де нарахування орендної плати здійснювати з моменту прийняття рішення про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою та передбачити наступний пункт: «В подальшому перегляд орендної плати здійснювати при зміні законодавства, зміні грошової оцінки землі та ставок орендної плати за землю».

30. Рішенням Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області VIІ скликання від 12 березня 2020 року №1175 надано дозвіл Скадовській міській раді Скадовського району Херсонської області на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 3,41 га, що надавалась в постійне користування Скадовському піонерському табору «Гагаріна» в м. Скадовську по вул. Горького згідно Державного акту на право постійного користування землею від 03.01.1994 року Серії ХС-ХVІ-1-5 та Державного акту на право постійного користування землею від 05.06.2002 року Серії ІІ-ХС №001816.

31. Визначено секретарю міської ради до 20 березня 2020 року замовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 3,41 га у суб`єкта господарювання, який є виробником документації із землеустрою відповідно до закону.

32. Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) після розроблення у встановленому законодавством порядку, подати на наступну сесію міської ради на затвердження.

33. Виконавчому комітету Скадовської міської ради після затвердження документації із землеустрою, з урахуванням встановлених (відновлених) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вжити заходів щодо відновлення проходу-проїзду загального користування відповідно до Генерального плану міста Скадовська.

34. Виконавчому комітету Скадовської міської ради терміново вжити заходів щодо встановлення правового статусу та організаційно-правової форми піонерського табору «Гагаріна».

35. Під час прийняття вказаного рішення міською радою враховано колективне звернення мешканців, що проживають у західному мікрорайоні міста Скадовська щодо відновлення проходу від провулка Нічика до узбережжя Джарилгацької затоки Чорного моря між піонерським табором «Гагаріна» та дитячим оздоровчим закладом «Романтик».

36. Так, міською радою встановлено, що Генеральним планом міста Скадовська, затвердженим рішенням виконкому Херсонської обласної ради від 18 листопада 1986 року за № 369-р, та містобудівною документацією «Коригування Генерального плану міста Скадовська Херсонської області», затвердженої рішенням Скадовської міської ради від 25 червня 2015 року № 1047, передбачений прохід-проїзд між піонерським табором «Гагаріна» та ДОЗ «Романтик» від провулка Нічика до узбережжя Джарилгацької затоки Чорного моря.

37. Аналіз матеріалів, що є у розпорядженні Скадовської міської ради свідчив, що на одну і ту ж земельну ділянку, на якій розташований піонерський табір «Гагаріна», існує в супереч вимогам діючого законодавства два державних акта на право постійного користування землею площею 3,41 га.

38. Згідно планів зовнішніх меж землекористування, поворотних точок і відстані між ними, розміру площ, зазначених як в акті від 1994 року серії ХС-ХVІ-1-5 так і в акті від 05 червня 2002 року серії ІІ-ХС №001816 мова йде про одну й ту ж земельну ділянку, яка надавалась Скадовському піонерському табору «Гагаріна». Таким чином, на сьогодні, на одну й ту ж земельну ділянку існує два державних акта, які зареєстровані під різними номерами у Книзі записів державних актів на право постійного користування, що зберігається у Скадовському відділі ГУ Держгеокадастру Херсонської області.

39. Аналіз плану зовнішніх меж земельної ділянки, поворотних точок та віддалі між ними, фотокопії території між піонерським табором та ДОЗ «Романтик», витягів із Генерального плану, давав міській раді підстави зробити висновок, що передбачений Генеральним планом міста Скадовська прохід-проїзд між піонерським табором «Гагаріна» та ДОЗ «Романтик» від провулка Нічика до узбережжя Джарилгацької затоки Чорного моря, всупереч вищезазначених Державних актів на право постійного користування землею використовується піонерським табором «Гагаріна».

40. Крім того, міською радою враховано, що керівництвом піонерського табору «Гагаріна» та Херсонською обласною організацією профспілки працівників державних установ - власником цього закладу, протягом багатьох років не виконуються рішення Скадовської міської ради від 25 вересня 2012 року № 359 та від 30 листопада 2012 року № 403 щодо приведення використання земельної ділянки до вимог діючого законодавства та Генерального плану міста Скадовська.

41. 11 березня 2020 року Херсонська обласна організація профспілки державних установ України звернулась до Скадовської міської ради із клопотанням, в якому ставилось питання про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 3,41 га, що перебуває в постійному користуванні Дитячого оздоровчого табору імені Ю.О. Гагаріна в м. Скадовську по пров. Нічика, 10 , згідно Державного акту на право постійного користування землею від 05 червня 2002 року серії ІІ-ХС №001816.

42. Розглянувши вказане клопотання, рішенням Скадовської міської ради Скадовського району Херсонської області VIІ скликання від 01 лютого 2020 року № 224 відмовлено Херсонській обласній організації профспілки державних установ України у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,41 га, що розташована в м. Скадовську по пров. Нічика, 10 , у зв`язку із тим, що згідно державного акту на право постійного користування землею від 05 червня 2002 року серії ІІ-ХС №001816 користувачем земельної ділянки є інша юридична особа.

43. Отже, виник спір про цивільне право, і подальше оспорювання права користування спірною земельною ділянкою не має вирішуватися за правилами адміністративного судочинства, адже адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність права користування земельною ділянкою.

44. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 та 13 червня 2018 року у справах № 826/13628/16 та 522/5668/17 відповідно, у постановах Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 825/33/18 та від 28 вересня 2020 року у справі № 2040/7004/18.

45. Справа з подібними правовідносинами розглядалась Великою Палатою Верховного Суду, яка у постанові від 20 березня 2019 року (справа № 320/3496/17) погодилась з висновками суду апеляційної інстанції про неналежність такого спору до юрисдикції адміністративних судів, оскільки позивач звертався до суду з позовом з метою захисту свого приватного інтересу, порушеного, на його думку, суб`єктом владних повноважень шляхом прийняття рішення з питання, яке стосується надання дозволу на розроблення проекту землеустрою третій особі. Крім того, апеляційний суд вважав, з чим погодилась і Велика Палата Верховного Суду, що подальше оспорювання правомірності користування відповідною земельною ділянкою має вирішуватися в порядку господарської юрисдикції.

46. Так, у постановах від 21 березня 2018 року (справа № 536/233/16-ц), від 24 квітня 2018 року (справа № 401/2400/16-ц), від 30 травня 2018 року (справа № 826/5737/16), від 19 червня 2018 року (справа № 922/864/17) Велика Палата Верховного суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

47. Проект технічної документації земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

48. Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту технічної документації щодо земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

49. Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

50. Так, предметом позову є протиправність дій та рішень органу місцевого самоврядування під час вирішення питання щодо розроблення технічної документації із землеустрою на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 3,41 га, що розташована в м. Скадовську по пров. Нічика, 10 .

51. Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, зазначає про втручання міською радою у право користування належної йому на підставі відповідного державного акту земельною ділянкою.

52. Крім того, питання щодо надання дозволу Скадовській міській раді щодо розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у комунальну власність, а також щодо необхідності вирішення обласною організацією оформлення права оренди земельної ділянки вирішено у рішенні міської ради від 29 травня 2020 року №1278, яке на даний час оскаржується позивачем в порядку господарського судочинства.

53. Аналіз фактичних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій, в контексті висловлених скаржником доводів в обґрунтуванні вимог позовної заяви, апеляційної і касаційної скарг, дає підстави для висновку, що даний спір стосується захисту права користування земельною ділянкою, тобто цивільного права, а тому, з огляду на суб`єктний склад учасників справи, такий спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

54. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

55. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

56. На підставі положень Конституції України про судову спеціалізацію (частина перша статті 125) і про гарантування кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга статті 55) в Україні утворено окрему систему судів адміністративної юрисдикції. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень визначено як безпосереднє завдання адміністративного судочинства (частина перша статті 2 КАС України). Адміністративне судочинство як спеціалізований вид судової діяльності стало тим конституційно і законодавчо закріпленим механізмом, що збільшив можливості людини для здійснення права на судовий захист від протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

57. Системний аналіз вказаних норм Конституції та законів України дає підстави стверджувати, що розмежування юрисдикційних повноважень у межах спеціалізації судів підпорядковано гарантіям права кожної людини на ефективний судовий захист.

58. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

59. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

60. Як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 23, 24 та тексті свого рішення у справа «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04) відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві керується законом, що приймається парламентом»; фраза «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

61. Європейський суд з прав людини у пункті 44 рішення від 25 лютого 1993 року у справі «Доббертен проти Франції» зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 13089/87).

62. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

63. Враховуючи наведене, Верховний Суд встановив, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки прийняті з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Херсонської обласної організації профспілки державних установ України залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій