Справа № 420/8791/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8791/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойко О.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Фінансового управління Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахувати надміру сплачених коштів зі сплати земельного податку у розмірі 30011,33 грн., вирішив адміністративний позов задовольнити частково.

І. Суть спору

10 вересня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів, Головного управління ДПС в Одеській області, Фінансового управління Ізмаїльської міської ради Одеської області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 21.09.2020 року (вхід. №388727/20 від 24.09.2020 року), просила суд:

(1) визнати дії Головного управління ДПС в Одеській області та фінансового управління Ізмаїльської міської ради Одеської області протиправними щодо відмови в проведенні перерахування надміру сплачених ОСОБА_1 коштів зі сплати земельного податку (18010700) у розмірі 30011,33 грн. на погашення податкового боргу ОСОБА_1 з оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300)

(2) зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області та фінансове управління Ізмаїльської міської ради Одеської області здійснити перерахування надміру сплачених ОСОБА_1 коштів зі сплати земельного податку (18010700) у розмірі 30011,33 грн. на погашення податкового боргу ОСОБА_1 з оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300).

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

У позовній заяві зазначається, що згідно з даними інтегрованої картки платника податків, у позивача рахується переплата з земельного податку у загальному розмірі 30011,33 грн.

Вказана переплата, за твердженням позивача, виникла у зв`язку з тим, що позивач сплатила земельний податок за податковими повідомленнями-рішеннями, які в подальшому скасовані контролюючим органом.

У зв`язку з наявністю відповідної переплати, позивач неодноразово зверталась до контролюючого органу із заявами про здійснення перерахунку визначеної суми податкових зобов`язань зі сплати земельного податку, та прохання надміру сплачені кошти зарахувати на рахунок податку за нерухоме майно.

Однак, як стверджує позивач, фінансове управління Ізмаїльської міської ради повертало без погодження висновки щодо повернення сплачених коштів земельного податку, з огляду на пропущення позивачем 1095 денного строку на подання заяви щодо повернення надмірно сплачених грошових коштів до бюджету.

(б) Позиція Відповідачів

27.10.2020 року представник відповідача - Головного управління ДПС в Одеській області подав до суду відзив, у якому, відповідач, зокрема, зазначив, що позивачем була подана заява від 16.10.2019 року №19513/111/15-32 щодо скасування (визнання недійсними) податкових повідомлень-рішень зі сплати податку на нерухоме майно за 2015 рік та щодо повернення надміру сплачених грошових коштів.

За твердженням відповідача, ГУ ДПС в Одеській області сформований висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені від 29.10.2019 року №319244-52, в якому зазначається, що станом на 29 жовтня 2019 року у платника обліковується помилково та/або надміру сплачені грошові зобов`язання та пеня з земельного податку у сумі 30011,33 грн., що виникла 23 листопада 2018 року по платіжним дорученням від 25.08.2016 року №@2PL254218 на суму 8 382,08 грн., від 18.08.2017 року №112 на суму 8 885,00 грн., від 23.11.2018 року №35 на суму 14 216,00 грн., із зазначенням, що сума підлягає поверненню.

Але, як вказує відповідач, вказаний висновок повернений Фінансовим управлінням Ізмаїльської міської ради Одеської області без погодження з підстав, що у висновку зазначено платіжне доручення від 25.08.2016 року №@2PL254218, а відповідно до ст. 43 Податкового Кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми, а також зазначається, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012 року термін зберігання бухгалтерських документів по виконанню місцевих бюджетів складає 3 роки.

Відповідач стверджує, що позивачем подана ще одна заява про перерахунок надміру сплачених коштів, сформований висновок та цей висновок також повернений без погодження Фінансовим управлінням Ізмаїльської міської ради Одеської області з аналогічних підстав.

Як вбачається з позовної заяви та наданих позивачем документів, контролюючим органом були здійснені всі заходи відповідно до законодавства щодо подання висновків про повернення відповідних грошових коштів ОСОБА_1 , а відтак протиправних дій з боку ГУ ДПС в Одеській області щодо відмови в проведенні перерахування надміру сплачених ОСОБА_1 коштів - не було, а тому позовні вимоги є необґрунтованими.

30.10.2020 року представник відповідача - Фінансового управління Ізмаїльської міської ради подав до суду відзив, в якому, зокрема зазначено, що 05.08.2019 позивачкою подано до Ізмаїльського управління ДФС в Одеській області заяву, до якої додавалась копія рішення суду про скасування податкових декларацій та чітко не зазначена вимога щодо повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань саме шляхом їх перерахування на погашення грошового зобов`язання з платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За твердженням відповідача, у відповідності до зазначеної заяви Головним управлінням ДФС в Одеській області складений висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені від 27.08.2019, у якому вказано про повернення коштів у сумі 30960,04 на рахунок заявника, а не про перерахунок на погашення податкового боргу.

Відповідач вказує, що 16.10.2019 позивачка звернулась до Ізмаїльського управління ГУ ДПС в Одеській області із заявою про повернення надміру сплаченої суми грошових зобов`язань шляхом їх перерахування на погашення грошового зобов`язання ОСОБА_1 (податкового боргу) з платежу: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичною особою, яка є власником об`єкта нерухомості, 18010200.

Відповідно до цієї заяви Головним управлінням ДПС в Одеській області складений висновок від 29.10.2019 про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у сумі 30011,33 (яка відповідає сумі, зазначеній у позовних вимогах) шляхом перерахування на рахунок, відкритий в Управлінні державної казначейської служби України в Ізмаїльському районі Одеської області (код класифікації доходів: 18010200).

Таким чином, як вказує відповідач, висновок щодо повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені шляхом їх перерахування на погашення грошового зобов`язання складений лише 29.10.2019 на заяву позивачки від 16.10.2019.

У відзиві відповідач зазнає, що вказаний висновок фінансове управління Ізмаїльської міської ради повернуло без погодження листом № 226/375 від 11.11.2019 з тієї причини, що у даному висновку зазначено платіжне доручення від 25.08.2016 №@2PL254218 на суму 8382,08 грн, а отже в цій частині перевищений строк у 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми для звернення із заявою про здійснення повернення сум грошового зобов`язання шляхом їх перерахування на погашення грошового зобов`язання, оскільки переплата в цій частині виникла саме 25.08.2016, а відтак не дотримана одна з умов здійснення повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені шляхом їх перерахування на погашення грошового зобов`язання передбачених ст. 43 Податкового кодексу України.

По-друге, відповідач звертає увагу на те, що позивачка просить визнати протиправними дії щодо відмови в проведенні перерахування надміру сплачених ОСОБА_1 коштів зі сплати земельного податку у розмірі 30011,33 грн.

Відповідно до висновку про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені від 29.10.2019 сума 30011,33 складається із сум відповідних платіжних доручень, а саме: від 25.08.2016 № @2PL254218 на суму 8382,08 грн., від 18.08.2017 № 112 на суму 8885,00 грн., від 23.11.2018 № 35 на суму 14216,00 грн.

В той же час, як стверджує відповідач, фінансове управління Ізмаїльської міської ради повернула висновок без погодження у зв`язку з тим, що сплив строк для звернення із заявою про повернення надміру сплаченої суми грошових зобов`язань шляхом їх перерахування на погашення грошового зобов`язання в частині суми 8382,08 за платіжним дорученням від 25.08.2016.

Отже, щодо повернення надміру сплаченої суми грошових зобов`язань по іншим двом платіжним дорученням шляхом їх перерахування на погашення грошового зобов`язання, заперечень не було.

(в) Відповідь на відзив

09.11.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначила аналогічні аргументи та доводи, що зазначені у позовній заяві та додатково вказала, що вперше звернулась до контролюючого органу із заявою про повернення надміру сплачених грошових коштів 27.12.2018 року, а відтак вважає безпідставними твердження Фінансового управління Ізмаїльської міської ради щодо пропущення 1095-денного строку, встановленого ст.43 Податкового кодексу України щодо повернення надміру сплачених грошових коштів.

ІІІ. Процедура та рух справи

Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 28.09.2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №420/8791/20 за правилами за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд ухвалою від 26.11.2020 року витребував у Головного управління ДПС в Одеській області та у Фінансового управління Ізмаїльської міської ради Одеської області інформацію по справі та докази на її підтвердження, у зв`язку з чим зупинив провадження по справі №420/8791/20.

03.12.2020 року представник відповідача - Головного управління ДПС в Одеській області подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою суду від 26.11.2020 року інформації та доказів.

Суд ухвалою від 11.12.2020 року поновив провадження у справі №420/8791/20.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Справу суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ІV. Обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження

Суд встановив, що Головне управління ДФС в Одеській області прийняло податкові повідомлення-рішення із земельного податку форми "Ф" №6 від 30.06.2016 року на 2016 рік в сумі 727,37 грн.; №6 від 30.06.2016 року на 2016 рік в сумі 8382,08 грн.; №6 від 30.06.2017 року на 2017 рік в сумі 771,01 грн.; №6від 30.06.2017 року на 2017 рік в сумі 8885,00 грн.; №-1502 від 30.06.2018 на 2018 рік в сумі 771,01 грн.; №-1502 від 30.06.2018 року на 2018 рік в сумі 14216,00 грн.

Відповідно до листа Ізмаїльського управління Головного управління ДФС в Одеській області від 30.01.2019 року №1403/Ш/15-32-52-07-07, податкові повідомлення-рішення із земельного податку форми "Ф" №6 від 30.06.2016 року на 2016 рік в сумі 727,37 грн.; №6 від 30.06.2016 року на 2016 рік в сумі 8382,08 грн.; №6 від 30.06.2017 року на 2017 рік в сумі 771,01 грн.; №6від 30.06.2017 року на 2017 рік в сумі 8885,00 грн.; №-1502 від 30.06.2018 на 2018 рік в сумі 771,01 грн.; №-1502 від 30.06.2018 року на 2018 рік в сумі 14216,00 грн. визнані недійсними у зв`язку з формуванням нових податкових повідомлень-рішень №15318-5207-1502/2016 від 30.01.2019 року на 2016 рік в сумі 895,01 грн., №15318-5207-1502/2017 від 30.01.2019 року на 2017 рік в сумі 948,71 грн., №15318-5207/2018 від 30.01.2019 року в сумі 948,71 грн. (т.1 а.с.15-16).

Сторонами по справі у заявах по суті визнається той факт, що позивач сплачувала земельний податок, зокрема за платіжним дорученням від 25.08.2016 року на суму 8382,08 грн., від 18.08.2017 року на суму 8885,00 грн. та від 23.11.2018 року на суму 14216,00 грн., що також підтверджується копіями відповідних квитанцій та платіжних доручень (т.1 а.с.7-14).

Згідно з даними інтегрованої картки платника податків, у позивача рахується переплата із земельного податку у загальній сумі 30011,33 грн. (т.1 а.с.102).

Сторонами по справі також визнається той факт, що 05.08.2019 року позивач зверталась до Ізмаїльського управління ДФС в Одеській області із заявою про повернення надміру сплачених грошових коштів у сумі 30960,04 грн., на підставі якої Головне управління ДФС в Одеській області підготувало висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені від 27.08.2019 року №301420-52 (т.1 а.с.81) та направило його на погодження до Фінансового управління Ізмаїльської міської ради.

Натомість, вказаний висновок Головного управління ДФС в Одеській області від 27.08.2019 року №301420-52 Фінансове управління Ізмаїльської міської ради повернуто без погодження, що підтверджується листом Головного управління ДПС в Одеській області від 30.09.2019 року №1404/Ш/15-32-52-07-11 (т.1 а.с.18).

У зв`язку з тим, що надміру сплачені грошові кошти позивачкою за земельним податком їй не були повернуті, остання в подальшому звернулась до Ізмаїльського управління ГУ ДПС в Одеській області із заявою від 16.10.2019 року, у якій, зокрема, просила повернути надміру сплачені суми грошових зобов`язань із земельного податку у розмірі 30011,33 грн. шляхом їх перерахування на погашення податкових зобов`язань позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (т.1 а.с.59-61).

На підставі вказаної заяви, Головне управління ДПС в Одеській області підготувало висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені №319244-52 від 29.10.2019 року (т.1 а.с.82) та направило його на погодження до Фінансового управління Ізмаїльської міської ради.

Проте, Фінансове управління Ізмаїльської міської ради листом №2-26/375 від 11.11.2019 року повернуло без погодження висновок №319244-52 від 29.10.2019 року, у зв`язку з тим, що у даному висновку зазначено платіжне доручення №@PL254218 від 25.08.2016 року на суму 8382,08 грн., що вказує на пропущення визначеного ст.43 Податкового кодексу України 1095-денного строку для повернення помилково та/або надміру сплачених грошових коштів до бюджету. У вказаному листі також зазначено, що термін зберігання бухгалтерських документів по виконанню місцевих бюджетів складає 3 роки (т.1 а.с.83).

Суд встановив, що позивач 06.07.2020 року звернулась до Ізмаїльської ОДПІ із заявою про перерахунок надміру сплачених коштів, в якій просила перерахувати надміру сплачені кошти з земельного податку (18010700) у розмірі 30011,33 грн. на погашення податкового боргу з оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, які є власниками об`єктів нерухомості (18010300) (т.1 а.с.66).

При цьому, сторонами по справі у заявах по суті визнається той факт, що за результатом розгляду заяви позивача від 06.07.2020 року Головне управління ДПС в Одеській області підготувало висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових коштів та пені з земельного податку №0099923EV/1502 від 29.07.2020 року та направило його до Фінансового управління Ізмаїльської міської ради.

Натомість, відповідно до листа Фінансового управління Ізмаїльської міської ради від 30.07.2020 року №2-26/253, Фінансове управління Ізмаїльської міської ради повернуло без погодження висновок Головного управління ДПС в Одеській області №0099923EV/1502 від 29.07.2020 року, у зв`язку з тим, що у даному висновку зазначені платіжні доручення від 25.08.2016 року №@PL254216 на суму 727,37 грн. та платіжні доручення від 25.08.2016 року №@PL254218 на суму 8382,08 грн., що вказує на пропущення визначеного ст.43 Податкового кодексу України 1095-денного строку для повернення помилково та/або надміру сплачених грошових коштів до бюджету. У вказаному листі також зазначено, що термін зберігання бухгалтерських документів по виконанню місцевих бюджетів складає 3 роки (т.1 а.с.67).

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо відмови у не проведенні перерахування надміру сплачених грошових коштів на погашення податкового боргу, позивач звернулась з даною позовною заявою до суду.

V. Джерела права та висновки суду

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.14.1.115 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до підпункту 17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені у ст. 43 ПК України, згідно якої помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п.43.2 ст.43 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до п.43.3 ст.43 ПК України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Так, відповідно до приписів п.43.4 ст.43 ПК України, платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Згідно з п.43.5 ст. 43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Пунктом 43.6 статті 43 ПК України передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Порядком про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787 (далі - Порядок №787), визначено алгоритм дій державних органів та їх взаємовідносини в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань.

За приписами п.9 Порядку №787, у випадках повернення платежів (крім податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби), що зараховані до місцевих бюджетів, а також платежів, що підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, орган, який контролює справляння надходжень бюджету або який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, передає подання на погодження відповідному місцевому фінансовому органу.

Відповідний місцевий фінансовий орган протягом двох робочих днів погоджує подання шляхом засвідчення підписом керівника місцевого фінансового органу, скріпленим гербовою печаткою, і не пізніше наступного робочого дня після погодження повертає його органу, який подав подання, для подальшої передачі до відповідного головного управління Казначейства відповідно до законодавства.

Відповідно до абз.3 п.5 Порядку №787 у разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, органи Держмитслужби, до Казначейства подається висновок, погоджений з відповідним місцевим фінансовим органом, у випадках повернення податків, зборів, пені, платежів, що зараховані до місцевих бюджетів або підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами. Надання та погодження висновку здійснюється відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року №60 (далі - Порядок №60).

Так, згідно із пунктом 1 розділу II Порядку №60, повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються територіальним органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку (далі - податкова декларація)), поданої до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Положеннями пункту 2 розділу II Порядку № 60 передбачено, у заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), та визначає напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються: на поточний рахунок платника податку в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету; у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету.

Пунктом 4 розділу II Порядку №60 визначено, що після надходження до територіального органу ДФС подана в електронній формі заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Журналу опрацювання заяв на повернення (далі - Журнал), який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДФС. Після внесення до Журналу відмітки підрозділу територіального органу ДФС, що виконує функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу, підрозділ територіального органу ДФС, що виконує функції з погашення боргу, проставляє у Журналі відмітку про наявність або відсутність податкового боргу та правомірність або неправомірність за таких умов повернення коштів.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Так, суд встановив та визнається сторонами по справі, що у ОСОБА_1 рахується переплата з земельного податку у розмірі 30011,33 грн. Сторонами по справі також визнається той факт, що позивачка неодноразово зверталась із заявами про перерахунок надміру сплачених коштів, в яких просила перерахувати надміру сплачені кошти з земельного податку у розмірі 30011,33 грн. на погашення податкового боргу з оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Сторони не заперечують факт того, що Головним управлінням ДФС в Одеській області та Головним управлінням ДПС в Одеській області складались висновки про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені, які, свою чергу направлялись на виконання до Фінансового управління Ізмаїльської міської ради.

Натомість, як встановив суд, Фінансове управління Ізмаїльської міської ради неодноразово повертало вказані висновки без виконання на тій підставі, що вони складені поза межами 1095-денного строку від дня виникнення переплати.

Отже, спірним у даних правовідносинах є визначення 1095-денного строку для подання позивачем заяви про повернення надміру сплачених грошових коштів до місцевого бюджету.

Як вже зазначив суд, відповідно до п.43.3 ст.43 ПК України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Суд встановив, що позивач звернулась з першою заявою до про повернення сум грошового зобов`язання та пені 05.08.2019 року, на підставі якої Головним управлінням ДФС в Одеській області складений висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені від 27.08.2019 №301420-52. Вказані обставини також не заперечуються учасниками справи.

Натомість, вказаний висновок Головного управління ДФС в Одеській області від 27.08.2019 року №301420-52 Фінансове управління Ізмаїльської міської ради повернуло без погодження.

Суд також встановив, що у зв`язку з неповерненням позивачу надмірно сплачених грошових коштів, остання в подальшому звернулась із відповідною заявою від 16.10.2019 року, на підставі якої Головне управління ДПС в Одеській області підготувало висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені №319244-52 від 29.10.2019 року та направило його до Фінансового управління Ізмаїльської міської ради.

Проте, Фінансове управління Ізмаїльської міської ради листом №2-26/375 від 11.11.2019 року повернуло без погодження висновок №319244-52 від 29.10.2019 року, у зв`язку з тим, що у даному висновку зазначено платіжне доручення №@PL254218 від 25.08.2016 року на суму 8382,08 грн., що вказує на пропущення визначеного ст.43 Податкового кодексу України 1095-денного строку для повернення помилково та/або надміру сплачених грошових коштів до бюджету. У вказаному листі також зазначено, що термін зберігання бухгалтерських документів по виконанню місцевих бюджетів складає 3 роки.

Суд також встановив, що позивач 06.07.2020 року звернулась до Ізмаїльської ОДПІ із заявою про перерахунок надміру сплачених коштів, в якій просила перерахувати надміру сплачені кошти з земельного податку (18010700) у розмірі 30011,33 грн. на погашення податкового боргу з оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, які є власниками об`єктів нерухомості (18010300), на підставі якої Головне управління ДПС в Одеській області підготувало висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових коштів та пені з земельного податку №0099923EV/1502 від 29.07.2020 року та направило його до Фінансового управління Ізмаїльської міської ради.

Натомість, Фінансове управління Ізмаїльської міської ради повернуло без погодження висновок Головного управління ДПС в Одеській області №0099923EV/1502 від 29.07.2020 року, у зв`язку з тим, що у даному висновку зазначені платіжні доручення від 25.08.2016 року №@PL254216 на суму 727,37 грн. та платіжні доручення від 25.08.2016 року №@PL254218 на суму 8382,08 грн., що вказує на пропущення визначеного ст.43 Податкового кодексу України 1095-денного строку для повернення помилково та/або надміру сплачених грошових коштів до бюджету. У вказаному листі також зазначено, що термін зберігання бухгалтерських документів по виконанню місцевих бюджетів складає 3 роки.

З урахуванням встановлених фактичних обставин, суд доходить висновку, що позивач, звертаючись до Ізмаїльського управління ДФС в Одеській області із заявою про повернення надміру сплачених грошових коштів від 05.08.2019 року дотрималась 1095-денного строку звернення, встановленого п.43.3 ст.43 ПК України.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.60.13 п.60.1 ст.60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Згідно з п.60.4. ст.60 ПК України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Відповідно до ст.286 ПК України, у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган (контролюючі органи) за місцем знаходження кожної із земельних ділянок проводить (проводять) протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає)/надсилають (вручають) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Суд встановив, що переплата із земельного податку виникла на підставі того, що позивач сплачувала земельний податок, визначений податковими повідомленнями-рішеннями із земельного податку форми "Ф" №6 від 30.06.2016 року на 2016 рік в сумі 727,37 грн.; №6 від 30.06.2016 року на 2016 рік в сумі 8382,08 грн.; №6 від 30.06.2017 року на 2017 рік в сумі 771,01 грн.; №6від 30.06.2017 року на 2017 рік в сумі 8885,00 грн.; №-1502 від 30.06.2018 на 2018 рік в сумі 771,01 грн.; №-1502 від 30.06.2018 року на 2018 рік в сумі 14216,00 грн., які, в свою чергу, скасовані контролюючим органом, у зв`язку із формуванням нових податкових повідомлень-рішень №15318-5207-1502/2016 від 30.01.2019 року на 2016 рік в сумі 895,01 грн., №15318-5207-1502/2017 від 30.01.2019 року на 2017 рік в сумі 948,71 грн., №15318-5207/2018 від 30.01.2019 року в сумі 948,71 грн.

Суд зауважує, що підпунктом 43.3 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплаченої суми митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня її виникнення або надмірною сплатою. Визначений строк повернення помилково та/або надмірно сплачених сум застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів.

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що у позивача виникла переплата із земельного податку у сумі 30011,33 грн. саме у зв`язку з тим, що податкові повідомлення-рішення скасовані контролюючим органом.

За таких підстав, суд вважає, що днем виникнення у позивача переплати із земельного податку у розмірі 30011,33 грн. є день скасування податкових повідомлень-рішень із земельного податку форми "Ф" №6 від 30.06.2016 року на 2016 рік в сумі 727,37 грн.; №6 від 30.06.2016 року на 2016 рік в сумі 8382,08 грн.; №6 від 30.06.2017 року на 2017 рік в сумі 771,01 грн.; №6від 30.06.2017 року на 2017 рік в сумі 8885,00 грн.; №-1502 від 30.06.2018 на 2018 рік в сумі 771,01 грн.; №-1502 від 30.06.2018 року на 2018 рік в сумі 14216,00 грн., а саме: 30.01.2019 року.

Отже, суд доходить висновку, що твердження відповідача - Фінансового управління Ізмаїльської міської ради щодо порушення позивачем 1095-денного строку, встановленого п.43.3. ст.43 ПК України, є безпідставними та необґрунтованими.

Суд також відхиляє твердження Фінансового управління Ізмаїльської міської ради щодо строку зберігання бухгалтерських документів, адже Податковий кодекс України жодним чином не пов`язує повернення надміру сплачених грошових коштів зі строком зберігання бухгалтерських документів.

Таким чином, суд робить висновок про протиправність дій Фінансового управління Ізмаїльської міської ради щодо відмови у погодженні висновку Головного управління ДПС в Одеській області №0099923EV/1502 від 29.07.2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановленого судом факту протиправних дій з боку Фінансового управління Ізмаїльської міської ради, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Фінансове управління Ізмаїльської міської ради погодити висновок Головного управління ДПС в Одеській області №0099923EV/1502 від 29.07.2020 року.

Разом з цим, не належить до задоволення позовна вимога щодо визнання протиправними дій Головного управління ДПС в Одеській області щодо відмови в проведенні перерахування надміру сплачених грошових коштів в проведенні перерахування надміру сплачених ОСОБА_1 коштів зі сплати земельного податку (18010700) у розмірі 30011,33 грн. на погашення податкового боргу ОСОБА_1 з оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), оскільки суд встановив, що Головним управлінням ДПС в Одеській області складались висновки про повернення помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань у відповідності до вимог законодавства, а тому в діях Головного управління ДПС в Одеській області відсутня будь-яка ознака протиправності.

Також не належить до задоволення позовна вимога про визнання протиправними дій Фінансового управління Ізмаїльської міської ради щодо відмови в проведенні перерахування надміру сплачених ОСОБА_1 коштів зі сплати земельного податку (18010700) у розмірі 30011,33 грн. на погашення податкового боргу ОСОБА_1 з оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних осіб, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), адже, як зазначив суд вище, до повноважень Фінансового управління Ізмаїльської міської ради належить саме погодження відповідного висновку про повернення помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань у відповідності до вимог законодавства.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідач - Фінансове управління Ізмаїльської міської ради впродовж судового розгляду справи не довів правомірність вчинених дій.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 належать до задоволення частково.

VI. Розподіл судових витрат

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, при зверненні до суду з даним позовом, сплатила судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією №80286 від 07.09.2020.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність дій Фінансового управління Ізмаїльської міської ради, сплачена сума судового збору позивачем підлягає стягненню саме з Фінансового управління Ізмаїльської міської ради.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 90, 134, 139, 141, 245, 255, 293, 295 КАС України, суд -,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Фінансового управління Ізмаїльської міської ради щодо відмови у погодженні висновку Головного управління ДПС в Одеській області №0099923EV/1502 від 29.07.2020 року.

3. Зобов`язати Фінансове управління Ізмаїльської міської ради погодити висновок Головного управління ДПС в Одеській області №0099923EV/1502 від 29.07.2020 року.

4. У решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Фінансового управління Ізмаїльської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п. 15.5 ч.І розділу VII "Перехідні положення" КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: Фінансове управління Ізмаїльської міської ради, адреса: пр. Суворова, 62, м. Ізмаїл, Одеська область 68601, .

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5; .

Суддя Бойко О.Я.

.