Справа № 580/5132/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 грудня 2020 року справа № 580/5132/20 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного письмового провадження клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зупинення провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

13.11.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови перерахувати та виплачувати позивачу пенсію відповідно до довідки, виданої Управлінням Служби Безпеки України в Черкаській області від 20.08.2020 №21/589, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» відповідно до вимог ст.ст.43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-12 «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-12 «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та правових висновків Великої Палати Верховного Суду у адміністративній справі №160/8324/19 із врахуванням раніше виплачених сум із 05.03.2019;

зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію відповідно до вказаної вище довідки з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення: посадовий оклад 7 т.р. - 3000,00грн, оклад за військовим званням (прапорщик) - 950,00грн, надбавка за вислугу років (50%) - 1975,00грн, надбавка за особливості проходження служби (1%) - 59,25грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень (50%) - 1500,00грн, преміювання (10%) - 300,00грн. (всього - 7784,25грн.), - розрахованих згідно зі вказаними вище нормативно-правовими актами, висновками Великої Палати Верховного Суду у адміністративній справі №160/8324/19 із врахуванням раніше виплачених сум, із 05.03.2019.

Додатково просила відкрити провадження та призначити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач зверталася 27.08.2020 заявою до відповідача про перерахунок їй пенсії на підставі вказаної довідки, на що отримала лист відповідача від 04.09.2020 про відмову у задоволенні вказаної заяви, який вважає таким, що не відповідає вимогам закону.

Ухвалою суду від 20.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

10.12.2020 на адресу суду надійшло клопотання відповідача з проханням провадження у справі зупинити до набрання чинності рішенням суду касаційної інстанції в справі №510/1286/16-а, зважаючи, що позивач просить перерахувати пенсію поза шестимісячного строку звернення до суду (далі - Клопотання).

Ознайомившись із матеріалами позову, суд дійшов висновку, що Клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою від 26.06.2019 Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу №510/1286/16-а за позовом фізичної особи про визнання неправомірними дій управління ПФУ щодо неврахування для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат; зобов`язати управління ПФУ здійснити перерахунок пенсії як державному службовцю з дати її призначення - 17 липня 2009 року на виконання статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу", з урахуванням середньомісячної суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премій до державних, професійних та ювілейних свят та інших виплат за 24 календарних місяці.

Мотивом стала наявність виняткової проблеми щодо необхідності формування відповідних правових позицій для відповіді на такі питання:

1. Чи можуть судами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС (стаття 99 у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та статті 122 в редакції, що є чинною на сьогодні), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі?

2. Чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС (стаття 99 у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та статті 122 в редакції, що є чинною на сьогодні), для фактичного встановлення строкових меж (може граничних меж) триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду?

3. Чи може бути факт нездійснення перевірки особою, якій державою призначено пенсію або інші постійні соціальні виплати, правильності нарахування уповноваженими суб`єктами владних повноважень конкретних сум таких виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду?

4. Чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 КАС використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини другої статті 87 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення"; статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та статей 51, 55 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а деяких інших осіб", в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?

Причиною стала відсутність однозначної практики Верховного Суду України та Верховного Суду.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Згідно з п.5ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Частиною першою ст.122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до ч.3 вказаної статті Кодексу для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду згідно з ч.4 ст.122 КАС України встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

У заявленому спорі підставою для звернення до суду позивач зазначив, що на його заяву з довідкою Управління Служби Безпеки України в Черкаській області від 20.08.2020 №21/589 про розмір грошового забезпечення відповідач листом від 04.09.2020 відмовив у спірному перерахунку пенсії.

Відповідач на надав жодного доказу про те, що позивач дізнався про порушення оспорюваного права раніше вказаних дат.

Суд врахував наявність постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 (зразкова справа №160/8324/19) щодо розгляду спору фізичної особи згідно з позовною заявою у серпні 2019 року, в якій просила:

визнати протиправними дії Центру щодо відмови йому в підготовці та наданні до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ), положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704), з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1 квітня 2019 року основного розміру його пенсії;

зобов`язати Центр підготувати та надати до Управління нову довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) та з урахуванням положень Постанови № 704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 1 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

Вказана справа є типовою для зразкової. Висновки в ній стосуються застосування норм права, на які посилається позивач у цій справі.

У справі №510/1286/16-а спірні обставини не є достатньо подібними для цієї справи, оскільки пропущення вказаного строку не було обумовлене скасуваннями судами постанов Уряду, рішеннями Конституційного Суду та Верховного Суду в зразкових справах, які свідчать про відсутність вини пенсіонера в неналежному виконанні органами Пенсійного Фонду своїх функцій. Тож висновки суду не будуть застосовні для цієї справи.

Врахувавши викладене, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних перешкод для вирішення справи та підстав для зупинення провадження у ній.

Керуючись ст. ст.2-16, 72-78, 171, 236, 242, 248, 291, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії до набрання чинності рішенням суду касаційної інстанції у справі №510/1286/16-а.

2. Копії ухвали направити учасникам спору.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Бабич

Ухвала постановлена, складена у повному обсязі та підписана 14.12.2020.