Справа № 280/4954/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 грудня 2020 року Справа № 280/4954/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б)

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо врахування більш вищого індивідуального коефіцієнту заробітної плати при призначені пенсійної виплати за віком ОСОБА_1 з 15.01.2015;

зобов`язати здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , застосувавши більш вищий індивідуальний коефіцієнт заробітної плати;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 різницю між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 15.01.2015 у розмірі недоотриманої пенсії 104 407,02 гривень та з урахуванням індексу інфляції 20797,87 грн. і трьох процентів річних 9 194,99 грн., що загалом складає 134 399,88 гривень;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 компенсацією витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що у відповідності до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» його індивідуальний коефіцієнт заробітної плати має обчислюватися із заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року. Отже, з урахуванням заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 індивідуальний коефіцієнт заробітку позивача складає 2,02769. В той же час, відповідачем взято для розрахунку весь період страхового стажу з 01.07.2000 по 31.12.2014, що призвело до зменшення індивідуального коефіцієнту заробітку позивача, та, як наслідок, зменшення розміру пенсії. Позивачем самостійно розраховано розмір пенсії та встановлено, що станом на 20.01.2015 пенсійна виплата мала становити 3 149,20 грн., а не 1 543,35 грн., внаслідок чого ОСОБА_1 недоотримано пенсію у розмірі 104 407,02 гривень. Посилаючись на норми Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказує, що має право на перерахунок пенсії, а також на стягнення з відповідача недоотриманих сум пенсії, із урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 28.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №280/4954/20; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 18.08.2020 №37790), в якому пояснив, що відповідно до протоколу від 20.01.2015 №23 пенсія позивача обчислена з розрахунку: страховий стаж 41 рік 00 міс. 09 днів (коефіцієнт страхового стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,55350 (0,41000 * 1,35%), із заробітної плати 2685,48 грн. (середня заробітна плата за 2014 рік - 2700,98 грн. * 0,99426 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації для обчислення пенсії за новою формулою), визначеної за періоди роботи з 01.07.2000 по 09.11.2014 (без сплати внесків до Пенсійного фонду за грудень 2014 року з відміткою, що має право на допризначення пенсії після надходження внесків). Розмір пенсії позивача станом на 20.01.2015 склав 1543,35 грн., де: 1486,41 грн. - розмір пенсії за віком відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (0,55350 * 2685,48); 56,94 грн. - доплата за понаднормативний стаж 6 років (949,00 * 6 %). Після надходження індивідуальних відомостей про застраховану особу за грудень 2014 року від ТОВ "Автотранспортне підприємство "Транспортник" 04.02.2015 позивачу здійснено допризначення пенсії з урахуванням даних за грудень 2014 року, з переглядом стажу та заробітної плати, відповідно розпорядження від 04.02.2015. Розмір пенсії склав 1539,03грн., де: 1482,09 грн. - розмір пенсії за віком (0,55350 * 2677,67); 56,94 грн. - доплата за понаднормативний стаж 6 років (949,00 * 6%); стаж збільшено до 41р. 00 міс. 25 днів. В подальшому, після перевірки даних, зазначених у довідці про заробітну плату від 17.09.2014 №02-03-05/М-118, виданій Новомиколаївською районною радою Запорізької області за періоди роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 в Новомиколаївському районному підприємстві по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства "Агрос", позивачу враховано заробітну плату для обчислення пенсії за віком за періоди роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 та з 01.07.2000 по 16.12.2014. При цьому, індивідуальний коефіцієнт після оптимізації для обчислення пенсії складав 1,34254. Надалі, відповідачем також неодноразово здійснювався перерахунок пенсії позивача. Вважає, що пенсію ОСОБА_1 обчислено згідно вимог чинного законодавства та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

26.08.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №39427), в якій він спростовує аргументи відповідача.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.12.2014 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду, як отримувач пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Позивач через свого представника звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою від 25.03.2020 про надання копій документів із матеріалів пенсійної справи.

Отримавши документи на виконання вказаного запиту, представник позивача звернувся до Гуляйпільського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) із адвокатським запитом від 13.05.2020 про надання інформації, у відповідь на який листом від 27.05.2020 №0800-0226-8/23190 йому повідомлено, що при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у 2015 році враховано такі періоди страхового стажу: з 25.09.1972 по 26.04.1973, з 02.05.1973 по 09.05.1975, з 01.09.1975 по 20.04.1978, з 03.07.1978 по 13.01.1982, з 21.01.1982 по 31.01.2006, з 13.02.2006 по 09.08.2006, з 11.08.2006 по 16.12.2014. Також зазначено, що індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії після оптимізації пенсійної виплати складає 1,34241 (з дати призначення пенсії за віком).

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою від 17.06.2020 про перерахунок пенсії за віком з індивідуальним коефіцієнтом заробітної плати згідно архівної довідки від 17.09.2014 №02-03-05/М0-118 за 1992 1996 роки.

Листом від 01.07.2020 №5701-5688/М-02/8-0800/20 позивача повідомлено, що вказану довідку враховано при обчисленні пенсії.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо врахування більш вищого індивідуального коефіцієнту заробітної плати при призначені пенсійної виплати за віком, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії врегульовано статтею 40 Закону № 1058-IV.

Так, зокрема, за правилами частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

У відповідності до вимог частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати; Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою: Зд=Д/Тх100%, де: Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач самостійно обчислює індивідуальний коефіцієнт заробітної плати на рівні 2,02769, при цьому для такого обчислення використовує відомості про заробітну плату за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, тобто за визначені ним 60 календарних місяців.

Разом із тим, як вже зазначалось вище, за приписами ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року та, зокрема, за бажанням пенсіонера також додатково враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Тобто, використовуючи для обчисленні пенсії позивача відомості про заробітну плату за період з 01.01.1992 по 31.12.1996, а також за період, починаючи з 1 липня 2000 року, орган Пенсійного фонду діяв правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства. Позивачем не спростовано належними та достовірними доказами розрахунок розміру його заробітку при обчисленні пенсії, який був проведений відповідачем.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо врахування більш вищого індивідуального коефіцієнту заробітної плати при призначені пенсійної виплати за віком ОСОБА_1 з 15.01.2015 та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , застосувавши більш вищий індивідуальний коефіцієнт заробітної плати не підлягають задоволенню, оскільки не відповідають вимогам ст. 40 Закону № 1058-IV.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог у вищенаведеній частині, позовні вимоги щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 різниці між фактично отриманою та перерахованою пенсією з 15.01.2015 у розмірі недоотриманої пенсії 104 407,02 гривень та з урахуванням індексу інфляції 20797,87 грн. і трьох процентів річних 9 194,99 грн., що загалом складає 134 399,88 гривень задоволенню також не підлягають, як похідні вимоги.

Враховуючи, що у задоволенні позовної заяви відмовлено, розподіл судових витрат, в тому числі і витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення суми відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 10.12.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко