Справа № 200/13038/19-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

14 грудня 2020 року справа №200/13038/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Сіваченка І.В., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року в справі № 200/13038/19-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві, Офісу великих платників податків ДПС про стягнення пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість,

УСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 200/13038/19-а разом з апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року в справі № 200/13038/19-а залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надати заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з посиланням на інші поважні підстави та відповідні докази.

Встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали була надіслана на адресу апелянта, що підтверджується супровідним листом та отримана скаржником 27 листопада 2020 року.

До Першого апеляційного адміністративного суду від апелянта надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій останній просив поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання апелянт посилається на неможливість сплати судового збору під час подання первинної апеляційної скарги за відсутності належного фінансування, арешту рахунків 10 січня 2020 року, що на переконання апелянта є поважною причиною такого строку.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За пунктом 3 частини 1 статті 7 КАС України, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 10 цього Кодексу, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, а також виконання встановлених законом вимог щодо оформлення апеляційної скарги, зокрема, надання документу про сплату судового збору, у тому числі, на підставі ухвали суду апеляційної інстанції про залишення скарги без руху.

Таким чином, апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, у тому числі щодо видатків на сплату судового збору. Відтак, відсутність у податкового органу коштів, призначених для цієї мети і, як наслідок, невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов`язків, не може слугувати поважною підставою пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, оскільки кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період.

Суд наголошує, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Невиконання податковим органом своїх зобов`язань з третіми особами не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім вимог КАС України щодо оформлення апеляційної скарги та дотримання строку апеляційного оскарження, що, у свою чергу, не може ставитись в залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

Вищевикладені висновки відповідають висновкам Верховного Суду викладеним в постанові від 28 липня 2020 року у справі № 826/11081/17, від 06 серпня 2020 року у справі № 826/2984/16, від 27 липня 2020 року у справі № 560/3163/19, від 15 травня 2019 року у справі № 825/1378/17, від 21 листопада 2019 року у справі № 804/3200/18, від 10 грудня 2019 року у справі № 160/8833/18.

Суд зазначає, що обставини зазначені апелянтом як поважні, самі по собі, не можуть свідчить про вжиттям апелянтом всіх дій для виконання останнім вимог КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що вперше апеляційну скаргу на рішення місцевого суду від 24.12.2019 було подано 22.01.2020, 17.02.2020 скаргу повернуто, оскільки апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.

10.04.2020 відповідач повторно звернувся зі скаргою, яка ухвалою суду 11.08.2020 була повернута, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору.

Відповідно до платіжного доручення апелянтом судовий збір в сумі 11 154,50 грн. сплачено 28.09.2020 (платіжне доручення № 1622, а.с.133), втретє апеляційна скарга на рішення місцевого суду від 24.12.2019 подана до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 04.11.2020 (а.с.136), що також свідчить про недобросовісне ставлення апелянта до своїх обов`язків.

Отже, недоліки, зазначені в ухвалі апеляційної інстанції, апелянтом не усунуті.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 розд. І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини» ).

Відповідно до пункту 4 частини 1, 3 статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними. Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом 5 днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на зазначене, вважаю необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись статтями 298, 299, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Офісу великих платників податків ДПС про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 200/13038/19-а.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року в справі № 200/13038/19-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Дружківське рудоуправління» до Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві, Офісу великих платників податків ДПС про стягнення пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування податку на додану вартість.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 14 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук