Справа № 560/5935/20
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5935/20
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 16446 грн. (шістнадцять тисяч чотириста сорок шість гривень) на користь Департаменту патрульної поліції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.06.2017 року інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 патрулюючи у складі екіпажу "ЗЕВС-0102" на службовому автомобілі "Тоуоtа Рrius", номерний знак НОМЕР_1 близько 01 год. 20 хв. виявив автомобіль марки "БМВ" (номерний знак - невідомий), водій якого порушив п. 8.5. Правил дорожнього руху України, а саме перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки. Лейтенант поліції Пекний Я.В. керуючи вищезазаначеним службовим автомобілем, почав переслідування автомобіля "БМВ", однак не врахувавши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив наїзд на металево бетону опору за адресою вул. Проспект Миру, 101а, місто Хмельницький. Транспортний засіб отримав механічні ушкодження на суму 16446,00 грн.

Розмір шкоди, завданої державі в особі Департаменту патрульної поліції інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому ДПП лейтенантом поліції Пекним Я.В., становить 16446,00 грн, які позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою суду позивачу поновлено строк звернення до суду.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив в якому останній зазначає, що наведені позивачем у клопотанні про поновлення строку позовної давності підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останнього можливості своєчасно звернутись до суду з даним позовом у встановлені строки за належною підсудністю.

Відповідач вказує, що позивачем навіть недоведена поважність причин пропуску місячного строку для звернення до суду із даним позовом, в тому числі, але не виключно, за період: з 18.02.2020року по 01.04.2020року включно (44 календарні дні); з 17.07.2020року по 01.10.2020року включно (77 календарних днів).

Позивачем не зазначено, якими саме впровадженими у зв`язку із карантином обмеженнями, зумовлені причини пропуску місячного строку для звернення до суду та в чому полягає поважність цих причин (не зазначені обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи).

Вважає, що він як працівник одного із підрозділів Національної поліції України, не входив до складу Міністерства внутрішніх справ України та не являвся військовослужбовцем станом на 08.06.2017.

Звертає увагу, що шкода майну позивача була завдана позивачем під час виконання своїх трудових обов`язків, а саме під час безпосереднього керування транспортним засобом.

Отже, відповідно до законодавства, ОСОБА_1 не несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, а тому на нього в цьому випадку не може бути покладена повна матеріальна відповідальність і він міг би за певних умов нести лише обмежену матеріальну відповідальність, як це передбачено ст.132 КЗпП України.

Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 - Інспектор роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області ДПП лейтенант поліції прийнятий на роботу до Національної поліції України відповідно до наказу від 21.12.2015 №27 о/с.

Відповідно до Дислокації розстановкою сил та засобів роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому ДПП з 20-00 07.06.2017 до 08-00 08.06.2017 сформований екіпаж патрульної поліції "ЗЕВС - 0102" на службовому автомобілі "Тоуоta Ргіus", номерний знак НОМЕР_1 у складі: інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 та інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 ..

Згідно дорожнього листа, автомобіль "Тоуоta Ргіus", номерний знак НОМЕР_1 прийняв патрульний - один із екіпажу №102 - інспектор роти № З батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому ДПП лейтенанта поліції Багінський О.С.

Наказом Департаменту патрульної поліції №2515 від 26.05.2017 затверджено перелік працівників Управління патрульної поліції у м.Хмельницькому за якими закріплюються службові транспортні засоби, а саме : за транспортним засобом "Тоуоta Ргіus", номерний знак НОМЕР_1 закріплений ОСОБА_1 .

Згідно висновку службового розслідування від 08.08.2017 суд встановив, що 08.08.2017 до Департаменту патрульної поліції надійшов рапорт інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому ДПП лейтенанта Пекного Я.В. в якому останній вказав, що 08.06.2017 патрулюючи у складі екіпажу "ЗЕВС-0102" на службовому автомобілі "Toyota Prius" номерний знак НОМЕР_1 близько 01 год. 20 хв. було виявлено автомобіль марки "БМВ" (номерний знак - невідомий) водій якого порушив п. 8.5. Правил дорожнього руху України, а саме перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки. Лейтенант поліції Пекний Я.В. керуючи вищезазаначеним службовим автомобілем, почав переслідування автомобіля "БМВ", однак не врахувавши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив наїзд на металево бетону опору за адресою вул. Проспект Миру, 101а, місто Хмельницький.

Водій службового автомобіля "Toyota Prius" номерний знак НОМЕР_1 не дотримався п. 2.3 (б) ПДР України, чим вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вина лейтенанта поліції Пекного Я.В. інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому ДПП у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення БР №198867 від 08.06.2017 року, схемою місця ДТП від 08.06.2017 року, рапортом та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно із якими останній не заперечує факту вчинення правопорушення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07.07.2017 по справі №686/11309/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 14.08.2017 по справі №686/11309/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 07 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 змінено. Виключено з формулювання обвинувачення мотивувальної частини постанови судді Хмельницького міськрайонного суду від 07 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 висновок про пошкодження металевої та бетонної огорожі внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. За ст. 124 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (триста сорок грн.). В решті постанову залишено без змін.

Крім того, згідно постанови Апеляційного суду Хмельницької області під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 по справі №686/11309/17 суд встановив, що ОСОБА_1 не заперечував та ствердив наявність дорожньо-транспортної пригоди за його участі по проспекту Миру в м. Хмельницькому у нічну пору 8 червня 2017 року, спричинення керованому ним транспортному засобу "Toyota Prius", д/н - НОМЕР_1 механічних ушкоджень, однак викладав свою версію подій.

Вказаними рішеннями встановлено, що 08.06.2017 транспортним засобом "Toyota Prius", номерний знак НОМЕР_1 керував ОСОБА_1 , що також підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення та схемою ДТП.

На момент дорожньо-транспорної пригоди власником автомобіля "Toyota Prius", номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 - був Департамент патрульної поліції, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 17.01.2014 № НОМЕР_3 .

Враховуючи те, що відповідачем пошкоджено автомобіль "Toyota Prius", номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , тобто завдано шкоди, а витрати на відновлюваний ремонт вказаного автомобіля покладені на Департамент патрульної поліції, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення коштів з ОСОБА_1 ..

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до преамбули Закону України "Про Національну поліцію" (надалі - Закон № 580-VIII) цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, тобто він є спеціальним нормативним актом, який регулює проходження служби в поліції. Норми, які б регулювали матеріальну відповідальність працівників поліції, заподіяну ними під час виконання службових обов`язків станом на час виникнення спірних правовідносин в ньому відсутні.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (стаття 56 Закону № 580-VIII).

Відповідно до статті 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 23 Положення "Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затвердженого Постановою КМУ від 29 липня 1991 року № 114, особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Таким чином спеціальний закон допускає застосування до правовідносин, які ним не врегульовані, інших нормативно-правових актів.

Згідно з пунктами 1 та 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (який був чинний на момент вчинення ДТП), це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. Дія цього Положення поширюється також на осіб рядового та начальницького складу Міністерства внутрішніх справ України.

Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Таким чином, відповідач, перебуваючи на посаді, що належить до посад публічної служби, завдав шкоди Департаменту патрульної поліції, а тому до спірних правовідносин мають бути застосовані саме норми цього Положення, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 5 Положення № 243 передбачено, що час, протягом якого винного військовослужбовця і призваного на збори військовозобов`язаного може бути притягнуто до матеріальної відповідальності, не може перевищувати строків позовної давності, встановлених чинним законодавством.

Оскільки спеціальним законодавством це питання не врегульоване, суд вважає за можливе застосувати субсидіарні норми законодавства, якими є норми КЗпП України, якими врегульовані питання покладання на працівника матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації.

Відповідно до частини третьої статті 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установу, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування.

Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результаті інвентаризації матеріальних цінностей, при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.

Матеріалами справи підтверджено, відповідач є працівником Національної поліції, протиправні дії якого під час виконання службових обов`язків 08.06.2017 призвели до дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої службовий автомобіль "Toyota Prius" зазнав механічних пошкодження. Зазначені обставини встановлені висновком службового розслідування від 08.08.2017, проведеного позивачем за фактом ДТП; вина відповідача встановлена постановою Хмельницького міськрайонного суду від 07.07.2017 у справі № 686/11309/17 та постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 14.08.2017 по справі №686/11309/17.

Таким чином, позивачу про наявність шкоди, заподіяної працівником, остаточно стало відомо 30 березня 2019 року.

Позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду 08 серпня 2018 року із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, що встановлено рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03.12.2018 у справі №686/18159/18.

Постановою Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №686/18159/18 рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 травня 2019 року скасовано. Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Хмельницькій області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою - закрито.

Повідомлено Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Хмельницькій області, що розгляд справ такої категорії віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Отже, позивач звернувся до суду 08.08.2018, тобто з дотриманням річного строку звернення до суду з позовом.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 4 та 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності суд дійшов висновку про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем з відшкодування завданої Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди в розмірі 16446,70 грн.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що станом на дату розгляду справи судом завдана позивачу матеріальна шкода відповідачем не відшкодована, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, в зв`язку з чим клопотання позивача про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанції не підлягає задоволенню.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду завдану внаслідок дороньо-транспортної пригоди в розмірі 16446 (шістнадцять тисяч чотириста сорок шість) грн 00 коп. на користь Департаменту патрульної поліції (ідентифікаційний код 40108646).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Департамент патрульної поліції (вул. Народного Ополчення, 9,Мсп 680,Південна Частина Києва, Київ,03680 , ідентифікаційний код - 40108646)
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук