Справа № 580/4426/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року справа № 580/4426/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглядаючи правилами спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м.Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_2 про визнання протиправнию бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

09.10.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м.Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18008, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.131; ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо відмови скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0816 у Державному земельному кадастрі з дотриманням положення п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051;

зобов`язання відповідача здійснити скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0816 у Державному земельному кадастрі всупереч положенням п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051;

стягнення з відповідача на користь позивача завданої суб`єктом владних повноважень внаслідок протиправної бездіяльності моральної шкоди в розмірі 2102,00грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач всупереч вимог закону відмовив скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 15.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) правилами спрощеного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання. Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу позивач отримав 22.10.2020, відповідач - 23.10.2020.

04.11.2020 відповідач надала до суду відзив на позовну заяву (вх.№30071/20), в якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви повністю. В обґрунтування зазначила, що за вказаною земельною ділянкою зареєстроване право комунальної власності Ротмістрівської сільської ради, що підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Листом від 09.09.2020 відповідач повідомила позивача про вказані обставини та відсутність правових підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки.

10.11.2020 до суду надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому просило відкласти розгляд справи та надати копію позовної заяви для підготовки відзиву.

17.11.2020 ухвалою суд залучив до участі в адміністративній справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області та відклав судовий розгляд справи до часу отримання письмового пояснення вказаної третьої особи, але непізніше 60 строку з дати відкриття.

Третя особа своїм правом подати пояснення не скористалася про причини не повідомила.

Оскільки обґрунтованих клопотань про розгляд справи за участю сторін суду не надходило, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути без повідомлення та виклику сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Із рішення відповідача від 31.07.2020 №1 суд встановив, що на виконання постанови Верховного Суду України від 21.07.2020 (справа №823/176/17) повторно розглянуто заяву позивача від 13.01.2017 (реєстраційний номер ЗВ-2017) про державну реєстрацію земельної ділянки площею 12677га, яка розташована за адресою: Черкаська область, Смілянський район, адміністративні межі Ташлицької сільської ради, згідно з технічною документацією з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ташлицької сільської ради.

Вказаним рішенням №1 відповідач відмовив позивачу у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстави знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачалося зареєструвати, інших земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:002:0816, :02:002:0804, :02:002:0803, :02:002:0799, :02:002:0819, та частина земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0855. Рекомендував усунути перетини зі вказаними земельними ділянками.

28.08.2020 позивач звернувся заявою до відповідача, в якій просив скасувати кадастровий номер :02:002:0816.

Листом від 09.09.2020 №108/149-20 відповідач повідомив, що відповідно до даних Державного земельного кадастру, отриманих в порядку інформаційної взаємодії від Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вказану земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0816 зареєстроване право комунальної власності Ротмістрівської сільської ради. Тому відсутні підстави скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки відповідно до п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051.

Не погоджуючись зі вказаним листом позивач звернувся з позовом до суду.

Суд врахував, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 16.07.2020 №2768-III (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України).

На підставі ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Абзацом 2 ч.1 ст.123 ЗК України передбачено, що рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 16.10.2018 №4278/14-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» підтверджується, що гр. ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність, розташованої в адмінмежах Ташлицької сільської ради Черкаської області Смілянського району за межами населеного пункту, орієнтовний розмір якої 2,000га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.1 Закону України від 16.07.2020 №3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон України №3613-VI) державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України №3613-VI ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом:

створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону;

внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру;

внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру;

оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Державний земельний кадастр включає геопросторові дані, метадані та сервіси, оприлюднення, інша діяльність з якими та доступ до яких здійснюються у мережі Інтернет згідно із Законом України "Про національну інфраструктуру геопросторових даних".

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України №3613-VI державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях.

Згідно з ч.3 ст.5 Закону України №3613-VI порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Державний земельний кадастр є державною власністю (ч.4 ст.5 Закону України №3613-VI).

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України №3613-VI державний кадастровий реєстратор:

здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Згідно з ч.6 ст.9 Закону України №3613-VI державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Відповідно до ч.7 ст.9 Закону України №3613-VI втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом.

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України №3613-VI державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України №3613-VI земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі.

Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України (ч.3 ст.16 Закону України №3613-VI).

Згідно з абз.1 ч.1 ст.1 Закону України №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера

Відповідно до абз.8 ч.1 ст.1 Закону України №3613-VI кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно з ч.5 ст.16 Закону України №3613-VI кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Відповідно до ч.6 ст.16 Закону України №3613-VI кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Суд встановив відсутність належних доказів щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки. Заява позивача до відповідача у спірних правовідносинах не містила жодних відомостей, з якими ч.6 ст.16 вказаного Закону пов`язує наявність підстав для скасування кадастрового номера.

Згідно з ч.ч.7, 8 ст.16 Закону України №3613-VI скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Отже, кадастровий номер є ідентифікуючою ознакою землі, що зберігається до часу припинення земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.24 Закону України №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України №3613-VI державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності);

замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України №3613-VI для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а в разі подання заяви в електронній формі - надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку.

Частиною 5 ст.24 Закону України №3613-VI встановлено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви:

перевіряє відповідність документів вимогам законодавства;

за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Відповідно до ч.6 ст.24 Закону України №3613-VI підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.

Згідно з ч.8 ст.24 Закону України №3613-VI на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Частиною 9 ст.24 Закону України №3613-VI встановлено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Законом України від 10.07.2018 №2498-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» внесено зміни, зокрема до розділу Перехідні положення Земельного кодексу України. Вказаний розділ доповнено пунктом 21 такого змісту: "21. Установити, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності".

Відповідно до розділу II Прикінцевих положень вказаний Закон набирає чинності з 1 січня 2019 року.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.24 Закону України №3613-VI державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

поділу чи об`єднання земельних ділянок;

якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.

Відповідно до п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 (далі -Порядок), державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання;

2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру;

3) ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку.

У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, Державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це за формою згідно з додатком 23 особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельних ділянок, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.

Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації:

набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора;

відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи;

зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

Із копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності суд встановив, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0816 з 02.09.2020 (дата державної реєстрації) перебуває у комунальній власності Ротмістрівської сільської ради. Підставою для державної реєстрації вказано Закон України від 10.07.2018 №2498-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконаленння правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству». Підставою внесення запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53930424 від 07.09.202014:38:35, Осадчий Ігор Петрович, Виконавчий комітет Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області.

Вказаний запис іншого кадастрового реєстратора є чинним і відсутні належні та допустимі докази його протиправності чи скасування.

Суд врахував, що у заявлених спірних правовідносинах, зокрема, у заяві позивача до відповідача відсутнє прохання скасувати державну реєстрацію земельної ділянка. Заява стосувалася виключно скасування її кадастрового номера, наявності підстав для чого не підтверджено. Отже, спірна бездіяльність відповідача є правомірною. Відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки.

Оскільки відсутні належні та допустимі докази щодо наявності законодавчих підстав для скасування кадастрового номера земельної ділянки, позовні вимоги не є обґрунтованими.

Позовна вимога щодо відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Питання відшкодування моральної шкоди врегульовано ст.23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Отже, для відшкодування моральної шкоди, завданої державним кадастровим реєстратором, необхідно встановити вину.

Умисне вчинення відповідачем оспорюваних дій (саме з його безпосередньої вини) не доведене сукупністю доказів. Посилання позивача на завдання моральної шкоди у розмірі 2102,00грн. не доведені. Тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір". Оскільки відсутні докази понесення судових витрат, вони розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державного кадастрового реєстратора управління Держгеокадастру у Смілянському районі та м.Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18008, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.131; ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо відмови скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0816 у Державному земельному кадастрі з дотриманням положення п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051;

зобов`язання здійснити скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0816 у Державному земельному кадастрі всупереч положенням п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 №1051;

стягнення моральної шкоди в розмірі 2102,00грн.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 14.12.2020.