Справа № 540/2626/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2626/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Херсонській області (далі - відповідач, УСБУ в Херсонській області), в якому, з урахуванням заяви про усунення недоліків позову, просить:

- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 при оформленні довідки від 10.04.2018р. № N/А- та зобов`язати Управління Служби безпеки України в Херсонській області () підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 в розмірі 18030 грн., для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01.04.2018;

- визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 при оформленні довідки від 14.08.2020р. № 71/Б-233/1/60 та зобов`язати Управління Служби безпеки України в Херсонській області () підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2019 в розмірі 20220 грн., для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2019;

- визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо підготовки та надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 в розмірі 22840 грн. для здійснення перерахунку з 01.01.2020 основного розміру пенсії та зобов`язати Управління Служби безпеки України в Херсонській області () підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.02.2020 в розмірі 22840 грн., для здійснення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020.

Ухвалою суду від 12.10.2020 року відкрито спрощене провадження в справі без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, у позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію призначену на підстав Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». 04.08.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, листом відповідача №71/Б-233/60 від 14.08.2020 позивача повідомлено, що на адресу ГУ ПФУ в Херсонській області направлено оновлену довідку №71/Б-233/1/60 від 14.08.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019. 25.08.2020 рекомендованим листом позивач подав до відповідача заяву про підготовку та надання до ГУ ПФУ в Херсонській області виправленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 замість довідки №71/Б-233/1/60 від 14.08.2020, виходячи з посадового окладу 7850 грн. 25.08.2020 рекомендованим листом позивач направив на адресу відповідача заяву «Про надання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку розміру пенсії за 2020 рік», в якій просив підготувати та надати до ГУ ПФУ в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 року, виходячи з посадового окладу в розмірі 8870 грн. Відповідей на дві заяви позивач не отримав. У відповідь на скаргу відповідач повідомив, що посадовий оклад позивача визначено з урахуванням п.4 постанови КМ України №704 від 30.08.2017, а тому відсутні підстави для виправлення наданої довідки. Позивач вважає, що бездіяльність відповідача порушує його права та інтереси, а тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

22.10.2020 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, у зв`язку з таким. В пункті 33 рішення Верховного Суду в зразковій справі №160/8324/19 від 17.12.2019 зазначено, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте КМ України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ. З урахуванням рішення суду в справі №160/8324/19, за заявою ОСОБА_1 від 04.08.2020 фінансовим відділом УСБУ в Херсонській області підготовлена та направлена на адресу третьої особи (ГУ ПФУ у Херсонській області) довідка про розмір грошового забезпечення №71/Б-233/1/60 від 14.08.2020, в якій було визначено грошове забезпечення станом на 05.03.2019. З 01.03.2018 по даний час грошове забезпечення військовослужбовців СБУ здійснюється на підставі постанови КМ України №704 від 30.08.2017. Всі перелічені в даній постанові КМ України види грошового забезпечення було відображено в довідці №71/Б-233/1/60 від 14.08.2020. Посадові оклади та оклади за військовими званнями з 01.01.2018 по теперішній час не змінювались, тому не підлягають перерахуванню, немає підстав для видачі оновленої довідки. З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

28.10.2020 року позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому позивач викладає думку, що постанова КМ України №704 містить норми права, які не мають жодних переваг між собою, а також містить норми права, між якими відсутні будь-які протиріччя.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За змістом ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд розглядає справу в письмовому провадженні, без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУПФУ у Херсонській області з 2009 року та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, пунктом 1 якої встановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018р., з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби , що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 . Тією ж постановою КМУ № 103 були внесені зміни до Додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393, затвердж. постановою КМУ № 45 від 13.02.2008 (далі - Порядок № 45), форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Управлінням СБУ в Херсонській області була оформлена та направлена до територіального органу Пенсійного фонду України довідка від 10.04.2018 № про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 в сумі 11256 грн. (в тому числі посадовий оклад 6630грн., оклад за військовим званням 1410 грн., надбавка за вислугу років 40 % 3126 грн.). З матеріалів справи вбачається, що пенсія була перерахована в розмірі 5628 грн. (50% грошового забезпечення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 в адміністративній справі № 826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови КМУ №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

04.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до УСБУ в Херсонській області із заявою про видачу нової довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії) станом на 01.04.2019 року.

14.08.2020 року відповідач оформив та скерував до ГУ ПФУ у Херсонській області довідку №71/Б-233/1/60 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, згідно з постановою КМ України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704, про що повідомив позивача листом від 14.08.2020.

Суду надано копію довідки, з якої вбачається, що розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за посадою начальник обліково-довідкового сектору УСБУ в Херсонській області станом на 05.03.2019 становить 17072 грн., та складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень, премії. В довідці зазначено, що вона складена на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 року у зразковій справі №160/8324/19 щодо здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії.

Позивач, з посиланням на примітку до Додатку 1 до постанови КМ України №704 від 30.08.2017 (в редакції чинній на 21.02.2018 року, 10.01.2019 року), вважає, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень. Оскільки прожитковий мінімум щорічно збільшується, це тягне за собою збільшення посадового окладу та усього грошового забезпечення співробітника СБУ.

Здійснивши самостійний перерахунок посадового окладу, позивач дійшов висновку, що з 01.01.2018 по 31.12.2018 він повинен був отримувати пенсію в розмірі 9015 грн., оскільки розмір його грошового забезпечення повинен був становити 18030 грн., в тому числі розмір посадового окладу має складати 7000 грн.

Здійснивши самостійний перерахунок посадового окладу, позивач дійшов висновку, що з 01.01.2019 по 31.12.2019 він повинен був отримувати пенсію в розмірі 10110 грн., оскільки розмір його грошового забезпечення повинен був становити 20220 грн., а не 17072 грн., як помилково вказано в довідці УСБУ в Херсонській області №71/Б-233/1/60 від 14.08.2020, з урахуванням розміру посадового окладу 7850 грн.

Здійснивши самостійний перерахунок посадового окладу, позивач дійшов висновку, що він повинен становити з 01.01.2020 по момент звернення до суду 8870 грн., позивач повинен був отримувати пенсію в розмірі 11420 грн., оскільки розмір його грошового забезпечення має бути дорівнювати сумі 22840 грн.

Позивач письмово ознайомив відповідача зі своїми розрахунками, шляхом подання заяв про підготовку довідок з оновленими показниками грошового забезпечення та подання їх нарочно позивачу.

Відповідач не повідомив позивача про результати розгляду даних заяв.

25.09.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою «Щодо надання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку розміру пенсії за 2018-2019 роки», в якій виклав власні розрахунки грошового забезпечення за 2018-2019 роки.

Відповідач оновлених довідок, після довідки №71/Б-233/1/60 від 14.08.2020 року, не приймав та позивачу або органу ПФУ не надавав.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Закону України «Про Службу безпеки України», Держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України. Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-XII) військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до, цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу встановлено постановою КМУ "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. за №704 (далі - Постанова № 704).

Згідно з п. 4 Постанови КМУ № 704 в первинній редакції було встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема, посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. Постанова № 704 набрала чинності з 01.03.2018.

На момент набрання чинності Постановою КМУ № 103, п. 4 Постанови КМУ №704 було викладено у наступній редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.". При цьому, додатки 1, 12, 13 і 14 залишились в попередній редакції.

Таким чином, п. 4 Постанови № 704 починаючи з 24.02.2018 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.", а не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018р., а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів у спірний період чи прожитковий мінімум станом на 01 січня календарного року не застосовується.

Посилання позивача на ті обставини, що Постановою № 103 зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 залишено у первинній редакції, суд вважає помилковим, оскільки, на думку суду, примітка застосовується безпосередньо для супроводу та зв`язку з нормою.

Пунктом 4 Постанови № 704 було чітко визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яким внесена зміна і до постанови КМУ № 704 в частині викладення п. 4 в новій редакції.

Таким чином, лише з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/6453/18 пункт 6 постанови КМ України № 103 втратив чинність та була відновлена первісна редакція п.4 постанови КМ України № 704, хоч в офіційному тексті постанови КМУ № 704 не було відображено наслідки вказаного судового рішення.

Проте, суд приймає до уваги, що згідно з п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Суд зазначає, що під час розв`язання правової колізії між нормами п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ та п.4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704 перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.99р. №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Відповідно до ч.3 ст.7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Оскільки норма п. 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 № 1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення п.4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, суд не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою заявника та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.

Судом враховано висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 по справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно яких: «01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України». За змістом пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року. Таким чином, за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII № 796-XII щодо обчислення щомісячної грошової допомоги у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач діяв правомірно застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням таку розрахункову величину як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 при оформленні довідки від 10.04.2018р. № N/А- не підлягають задоволенню, оскільки в зазначеній довідці розмір грошового забезпечення, який включав три складові посадовий оклад , оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, був вказаний у відповідності до Постанови КМУ № 103, яка була чинною до 05.03.2019, тобто до набрання чинності судовим рішенням по справі № 826/3858/18. Згідно ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Враховуючи викладене, в період 01.01.2018 - 05.03.2019 діяли норми Постанови КМУ № 103, підстав для видання іншої довідки у відповідача не має.

Що стосується вимоги визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 при оформленні довідки від 14.08.2020 № 71/Б-233/1/60 станом на 05.03.2019 та зобов`язати підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2019, то суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки така довідка взагалі не складалась, і не повинна була складатись, оскільки розмір грошового забезпечення позивача змінився саме 05.03.2019, тому що до складу грошового забезпечення з вказаного часу знову включались додаткові види забезпечення, надбавки, премії. Відповідно така довідка і була видана відповідачем від 14.08.2020 (станом на 05.03.2019).

Вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Управління Служби безпеки України в Херсонській області щодо залишення без відповіді заяви позивача про надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 в розмірі 22840 грн. для здійснення перерахунку з 01.01.2020 основного розміру пенсії, то суд вважає такі вимоги необґрунтованими , відмовляє в їх задоволенні, оскільки ніяких змін грошового забезпечення 01.01.2020 не відбулось, тому підстав для видачі нової довідки у відповідача не було. А саме підвищення грошового забезпечення є підставою для отримання довідки про новий розмір грошового забезпечення для подальшого перерахунку пенсії..

Як передбачає ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами не підтвердив правомірність своїх вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 112010201