Справа № 139/1020/20
Суддя: Тучинська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 139/1020/20
Провадження № 6-а/139/1/20
У Х В А Л А

(про заміну стягувача правонаступником)

10 грудня 2020 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши в смт Муровані Курилівці заяву ОСОБА_1 (в її інтересах адвокат Солоненко Богдан Миколайович), заінтересовані особи: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про заміну стягувача правонаступником, -

в с т а н о в и в:

Постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 19 листопада 2010 року у справі № 2-а-762/2010, яка набрала законної сили 14 червня 2011 року (а.с. 23-25), зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області здійснити нарахування та виплату пенсії і додаткової пенсії ОСОБА_2 , відповідно до ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 08.05.2010 року з урахуванням проведених виплат.

Постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 30 травня 2011 року по справі № 0216/2-а-1163/11 р., яка набрала законної сили 07 квітня 2014 року (а.с. 26-28), зобов`язано Управління Пенсійного Фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області провести перерахунок і виплату ОСОБА_2 державної пенсії по 1-ій групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, встановивши її розмір не менше десяти мінімальних пенсій по віку та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії по віку, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 19 листопада 2010 року по день припинення права на таку допомогу.

Відповідно до п. 3 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державною, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 № 440, рішення суду подаються до органів виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

11 квітня 2019 року Головне управління державної казначейської служби України у Вінницькій області отримало від Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області судові рішення у справах № 2-а-762/2010 та № 0216/2-а-1163/11 р. щодо ОСОБА_2 .

Перевіряючи інформацію про виконання/невиконання згаданих судових рішень, ГУ ДКС України у Вінницькій області отримало інформацію про смерть стягувача, а тому повернуло виконавчі документи (судові рішення) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19.11.2019, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10). У зв`язку з його смертю, пенсія на підставі постанов Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 19 листопада 2010 року у справі № 2-а-762/2010 та від 30 травня 2011 року по справі № 0216/2-а-1163/11 р., була нарахована, проте не виплачена.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , а тому виникла необхідність у заміні сторони у справі.

01 грудня 2020 року на підставі ст. 379 КАС України адвокат - Солоненко Б.М. в інтересах ОСОБА_1 (а.с. 29-30) звернувся до суду та просить замінити стягувача у справах № 2-а-762/2010 та № 0216/2-а-1163/11 р. з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , як на правонаступника.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду заяви (а.с. 32-35). Представник заявника подав до суду клопотання (а.с. 36) про розгляд справи без участі ОСОБА_1 та без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 379 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 одноосібно прийняла його дружина заявник ОСОБА_1 , яка оформила свої спадкові права, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.08.2020 (а.с. 11).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За правилами статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з положеннями частини першої ст. 91 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За приписами статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Положення частин другої, третьої ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести нарахування та виплатити ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії по віку, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 19 листопада 2010 року по день припинення права на таку допомогу.

Таким чином, ОСОБА_1 як дружина померлого ОСОБА_2 та спадкоємець першої черги за законом, яка прийняла спадщину, має право на виплату їй не одержаної чоловіком у зв`язку зі смертю пенсії, що нарахована за судовим рішенням.

Що стосується правонаступництва, то суд виходить з наступного.

Статтею 52 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Згідно з ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 4 ст. 379 КАС України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Зазначене кореспондується із практикою Європейського суду з прав людини, який в п.24 рішення у справі "Воротніков проти України" від 14.02.2008 вказав, що "провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження, а тому виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці два провадження мають розглядатися як цілісний процес".

У п. 23 рішення ЄСПЛ в справі "Матківська проти України" від 12.03.2009 суд звернув увагу, що "виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також, що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання».

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 2а/0612/649/11.

Відтак, ОСОБА_1 надала суду докази того, що вона є спадкоємцем ОСОБА_2 і, що в даній справі допускається правонаступництво, у зв`язку з чим її заява про заміну стягувача правонаступником підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 379 КАС України, суд

у х в а л и в:

У правовідносинах за виконавчими документами - постановою Мурованокуриловецького районного суду від 19 листопада 2010 року у справі № 2-А-762/2010 р. та постановою Мурованокуриловецького районного суду від 30 травня 2011 у справі № 0216/2-а-1163/11 р. - замінити стягувача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зо проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Суддя: _____________________