Справа № 210/4939/20
Суддя: Хлистуненко О. В.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4939/20
Провадження № 2-а/210/44/20
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
"01" грудня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції Гусакової Ірини Олексіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу серії ЕАМ №2891555 від 29.07.2020 року, суд
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.07.2020 року інспектором роти №2 батальона №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенантом поліції Гусаковою І.О. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. Вважає дії відповідача, такими що не відповідають вимогам законодавства. Оскільки правила дорожнього руху не порушував, а постанова серії ЕАМ №2891555 від 29.07.2020 року винесена з грубим порушенням КУпАП.

В постанові вказані час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення, а саме: 28.07.2020 року 23:30:00 м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна. 48А, водій керував транспортним засобом та не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб. Правопорушення зафіксовано на бодікамеру ае00103. Позивач вказує, що ніякого правопорушення на бодікамеру не було зафіксовано так як він не керував транспортним засобом та по цій же причині відмовився від підпису та отримання копії даної постанови. Твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом, відповідач ігнорував. Жодних доказів того, що саме позивач порушив ПДР України відповідач не надав, а в постанові вказав недостовірну інформацію, що правопорушення та розгляд справи зафіксовано на бодікамеру ае00103. Факт правопорушення відповідач не міг зафіксувати, так як позивач не керував транспортним засобом. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про порушення позивачем ПДР, факт правопорушення зафіксовано лише в оскаржуваній постанові, яка не може бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, відеозапис з бодікамери поліцейського до даної постанови не долучено та пояснення самого ОСОБА_1 також. Крім того, до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, з якими він також не погоджується оскільки не керував транспортним засобом.

Тому, просить суд визнати дії інспектора щодо винесення постанови серії ЕАМ №2891555 від 29.07.2020 року незаконною та скасувати її.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, згідно якого просив розглядати справу без його участі, та задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач інспектор роти № 2 батальйону №1 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області ДПП Гусакова І.О.в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Скористалася правом та надала до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАМ №2891555від 29.07.2020 року, 28.07.2020 року о 23:30:00 год. в м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 48А водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п.2.1. ПДР, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (а.с. 7).

Правопорушення та розгляд справи було зафіксовано на бодікамеру ае00103.

Частина 1 ст. 126 КУпАП, передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Згідно зі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 2.1 а, б ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Правилами статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Так, відповідачем було надано суду DVD диск з відеозаписом на якому ніби то зафіксовано факт правопорушення позивача на бодікамеру ае00103 керування транспортним засобом без водійського посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб.

Проте, з переглянутого судом вище наведеного відеозапису факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджується. Та на відеозаписі ОСОБА_1 працівникам поліції повідомляє, що він не керував транспортним засобом, а тому відмовився надати посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб.

Крім того, позивачем надано постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 23.10.2020 року по справі №210/4620/20, провадження №3/210/2021/20, відповідно до якої адміністративна справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП закрита, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до описової частини постанови суду вбачається, що протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП було складено в той же день і час, що і оскаржувана постанова №ЕАМ №2891555. В даній постанові (справа №210/4620/20, провадження №3/210/2021/20) зазначається, що транспортний засіб не був зупинений працівниками поліції, а протоколи в частині перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля складені зі слів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тобто, даною постановою встановлено, що безпосередньо ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Отже, суд дійшов висновку, що наданий відповідачем відеозапис є недопустимими доказом по справі, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з метою гарантування дотримання і захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 126КУпАП України.

Щодо вимог позову про визнання незаконними дії відповідача при прийнятті оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд звертає увагу на наступне.

У разі прийняття інспектором поліції протиправної постанови про накладення адміністративного стягнення належним способом захисту порушених прав особи є скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення. При цьому, в силу приписів ст. 286 КАС України, додаткове визнання протиправними дій інспектора поліції при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення не вимагається, оскільки це автоматично випливає із висновків суду, викладених в мотивувальній частині рішення та охоплюється задоволенням вимоги про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Отже відсутні підстави для задоволення позову в частині визнання незаконними дій інспектора патрульної поліції, при прийнятті ним постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 19, 20, 77, 159, 160, 244-246, 286 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції Гусакової Ірини Олексіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу серії ЕАМ №2891555 від 29.07.2020 року задовольнити частково.

Постанову серії ЕАМ №2891555 від 29.07.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу скасувати.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення складено 01 грудня 2020 року.

Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

Суддя: О. В. Хлистуненко