Справа № 140/15881/20
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/15881/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 53 від 18.08.2020 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання зарахувати до страхового стажу період роботи позивачки з 1977 року по 1978 рік у колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району, зобов`язання нарахувати і виплатити недоотриману позивачем суму пенсії з дня виникнення права на пенсію (з 09.09.2015) з урахуванням зарахованого страхового стажу за 1977-1978 роки.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що перебуваючи на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії по інвалідності, 14.08.2020 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, ГУ ПФУ у Волинській області рішенням №53 від 18.08.2020 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку із тим, що підстави для перерахунку пенсії відсутні. При цьому, пенсійний орган не зарахував до такого стажу період роботи з 1977 року по 1978 рік у колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району, оскільки в трудовій книжці позивачки містяться виправлення.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки за правильність заповнення трудової книжки вона як працівник не несе відповідальності.

При цьому, ОСОБА_1 позбавлена можливості надати уточнюючі довідки за період роботи з 1977 року по 1978 рік, оскільки згідно довідки № 735 від 21.08.2019, виданої Камінь-Каширським управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області, у 1992 році виникла пожежа в адміністративній будівлі КСП «Турія» (до 29.12.1993 - КСП імені Котовського, з 01.03.2000 - СВК «Турія») у с. Бузаки Камінь-Каширського району, внаслідок чого були знищені документи (книги обліку трудового стажу). На звернення позивачки щодо витребування документів з особового складу (книги обліку розрахунків по оплаті праці, книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника), отримано відповідь з Трудового архіву Камінь-Каширського району про те, що документи про стаж роботи в колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району за 1977-1978 роки видати не має змоги, так як документи за вищезгадані роки на зберігання не надходили.

Керуючись наведеним, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позов від 24.11.2020 № 0300-0802-7/39638 відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування цієї позиції вказав, що позивачка набула право на пенсію 09 вересня 2015 року з дати встановлення інвалідності.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону України № 1058 перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

21 грудня 2017 року позивачка досягла пенсійного віку, проте не зверталася до органів Пенсійного фонду про перерахунок пенсії із врахуванням додаткового стажу, а тому її вимога щодо перерахунку пенсії з 21.12.2017 не підлягає до задоволення.

Таким чином, ГУ ПФУ у Волинській області вважає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним та необґрунтованим, а дії щодо розгляду її звернення та роз`яснення про підтвердження трудового стажу не можна вважати неправомірними, оскільки відповідач діяв виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства.

Частиною другою статті 263 КАС України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до частини другої статті 262 КАС України у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, розгляд справи по суті розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною другою статті 262, частиною другою статті 263 КАС України.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням від 14.02.2018 № НОМЕР_1 .

14.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

18.08.2020 ГУ ПФУ у Волинській області прийняло рішення № 53 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.08.2020 № 5201 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якого вказало, що відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 1977 року по 1978 рік на підставі поданої копії трудової книжки, оскільки в ній містяться виправлення. Також відповідач зазначив, що ОСОБА_1 має право на дорахування стажу за даний період при наданні уточнюючої довідки. Враховуючи зазначене, ГУ ПФУ у Волинській області відмовило у перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Як передбачено статтею 10 Закону №1788-ХІІ пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі статтею 43 Закону №1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Раніше призначені пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії у разі втрати годувальника із зазначених причин перераховуються за нормами цього Закону з урахуванням положень частини третьої статті 30 та частини восьмої статті 36 цього Закону, за умови наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії, на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, наявних на час перерахунку в пенсійній справі, які відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсій у разі втрати годувальника із зазначених причин враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), визначеного з урахуванням положень частини другої статті 42 та пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону.

Статтею 44 Закону №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846; далі - Порядок №22-1).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Згідно із пунктами 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (з наступними змінами та доповненнями) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Як випливає з матеріалів справи, до трудового (страхового) стажу позивача не зараховано період її роботи з 1977 року по 1978 рік у колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району.

Суд, на підставі записів у трудовій книжці колгоспника ОСОБА_1 № НОМЕР_2 (дата заповнення - 10 лютого 1978 року) встановив, що ОСОБА_1 з 1977 року по 1978 рік працювала різноробочою у колгоспі імені Котовського у с. Бузаки Камінь-Каширського району. Вказані підписи засвідчені відтиском печатки колгоспу та підписом керівника.

Як встановлено судом, згідно довідки № 735 від 21.08.2019, виданої Камінь- Каширським управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області, у 1992 році виникла пожежа в адміністративній будівлі КСП «Турія» (до 29.12.1993 - КСП імені Котовського, з 01.03.2000 - СВК «Турія») у с. Бузаки Камінь-Каширського району. Внаслідок пожежі були знищені документи (книги обліку трудового стажу).

З відповіді Трудового архіву Камінь-Каширського району на запит позивачки вбачається, що документи про стаж роботи в колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району за 1977-1978 роки видати не має змоги, так як документи за вищезгадані роки на зберігання не надходили.

Отже, у трудовій книжці позивача є запис про її роботу з 1977 року по 1978 рік у колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району.

На переконання суду, зібрані докази є належними, допустимими, достовірними і достатніми для підтвердження обставин щодо здобуття позивачем трудового стажу за роботу із з 1977 року по 1978 рік у колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року в редакції наказу Мінпраці та Мінсоцполітики № 259/34/5 від 08 червня 2001 року (на порушення якої посилається відповідач, як на підставу відмови у призначенні пенсії позивачу) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відтак, обов`язок щодо ведення та заповнення трудових книжок вказаною інструкцією покладався на власника або уповноважений ним орган, а не на працівника.

Керуючись наведеним суд критично оцінює доводи відповідача, як на підставу для відмови у призначенні пенсії за віком, наявність в трудовій книжці певних недоліків (виправлення в частині зазначення кількості відроблених людиноднів за 1982 рік), оскільки, на думку суду, наявність таких недоліків щодо заповнення трудової книжки не є підставою вважати, що у спірному періоді роботи позивач не працювала у колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району. Крім того, вказане виправлення міститься не у спірному періоді.

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 сформував правовий висновок, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській безпідставно не врахувало ОСОБА_1 період її роботи з 1977 року по 1978 рік у колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району до загального страхового стажу, чим порушило право позивача на отримання належного їй пенсійного забезпечення.

В даному випадку відповідачем не дотримано норм чинного законодавства, щодо врахування спірного періоду до трудового стажу для перерахунку пенсії, а відтак відповідач в даному випадку діяв не в межах та не в спосіб встановлений чинним законодавством щодо визначення трудового стажу, який дає право позивачу на перехід з одного виду пенсії на інший.

Згідно статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судом встановлено безпідставне невключення відповідачем до страхового стажу вищевказаного періоду роботи позивача на відповідному підприємстві у зв`язку з чим суд приходить до висновку що є достатньо підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 53 від 18.08.2020 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому з метою захисту порушеного права позивача на пенсійне забезпечення слід зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи позивачки з 1977 року по 1978 рік у колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області нарахувати і виплатити недоотриману позивачем суму пенсії з дня виникнення права на пенсію (з 09.09.2015) з урахуванням зарахованого страхового стажу за 1977-1978 роки, то такі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Таким чином, у даному випадку, повноваження щодо перерахунку пенсії належить виключно відповідачу, для реалізації яких йому надано право діяти в установлений законодавством спосіб, не виходячи за межі компетенції, дотримуючись норм пенсійного законодавства.

Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити такі дії лише у випадку коли закон встановлює повноваження в імперативній формі, тобто коли його діяльність чітко визначена законом. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), з урахуванням встановлених судом обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Слід також зазначити, що законодавець передбачив обов`язок суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього, тому втручання у повноваження вказаного органу виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 826/20369/14 (постанова від 13.11.2018 р.).

Згідно з частиною четвертою статті 45 КАС України перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Тобто, право на перерахунок пенсії в ОСОБА_1 виникло з 01.08.2020, у зв`язку з тим, що вона звернулася із вказаною заявою 14.08.2020.

Крім того, судом при розгляді даної адміністративної справи також враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на обставини викладені в даному судовому рішенні та факти, встановлені в ході судового розгляду даної справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, суд достеменно встановив, що у позивача наявний достатній трудовий стаж для переходу з одного виду пенсії на інший.

В той же час в межах наданих суду повноважень, з метою недопущення підміни органу, якому надано повноваження щодо призначення, перерахунку, а також і переведення з одного виду пенсії на інший та з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за доцільне зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи, який викладений у даному рішенні суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд також приходить до висновку, що відповідач при виконанні судового рішення не матиме можливості відхилитися від його висновків в частині наявності у позивача відповідного трудового стажу.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення. Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 53 від 18 серпня 2020 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.08.2020 № 5201 про перерахунок пенсії відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22В, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового стажу період роботи з 1977 року по 1978 рік у колгоспі імені Котовського с. Бузаки Камінь-Каширського району.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, буд. 22В, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 14 серпня 2020 року про перерахунок пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя О.А. Лозовський