Справа № 360/4410/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4410/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 30.10.2020 ВП № 60875584,

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - позивач, УПФУ в м. Сєвєродонецьку) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення штрафу від 30.10.2020 ВП № 60875584.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що постановою відповідача від 30.10.2020 ВП № 60875584 накладено штраф у розмірі 5100,00 грн на позивача за невиконання рішення суду у справі № 360/1791/19.

Позивач вважає неправомірними дії відповідача щодо винесення постанови про накладення штрафу від 30.10.2020 ВП № 60875584, з огляду на таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі № 360/1791/19 зобов`язано управління виплатити заборгованість з пенсії ОСОБА_1 за період з 18.07.2018 по 31.01.2019.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі № 360/1791/19 заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 18.07.2018 по 31.01.2019 у розмірі 34116,90 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах.

Сума пенсійних виплат позивачем нарахована, проте не сплачена через відсутність відповідного фінансування.

Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 18.07.2018 по 31.01.2019 у розмірі 34116,90 грн сформована та в електронному виді направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії. Згідно вказаної роздруківки управлінням направлялась інформація по заборгованості перед ОСОБА_1 у січні 2020 року, в подальшому щомісяця. Станом на листопад 2020 року пенсія за період з 18.07.2018 по 31.01.2019 у розмірі 34116,90 грн.

Наведені вище обставини свідчать про те, що надані управлінням докази щодо виконання рішення суду є належними та допустимими.

Отже, виділення коштів на фінансування не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, немає правових підстав.

Таким чином, управлінням вчинено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення суду у справі №360/1791/19.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки такий боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення.

Ухвалою суду від 17.11.2020 позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 08.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

11.12.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 28-30), в якому відповідач заперечує проти задоволення вимог з таких підстав. 12.12.2019 на виконання до відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 № 360/1791/19 про зобов`язання УПФУ в м. Сєвєродонецьку виплатити заборгованість з виплати пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2019 року.

13.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60875584.

Листом від 16.03.2020 № 4749/03-22 УПФУ в м. Сєвєродонецьку повідомило, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 по справі № 360/1791/19 виконано. Поновлено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2018 року. Заборгованість з виплати пенсії за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2018 року у розмірі 34116, 90 грн нарахована та буде виплачена після фінансування Пенсійним фондом України. УПФУ в м. Сєвєродонецьку здійснено всі заходи для виконання рішення суду. Відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду. УПФУ в м. Сєвєродонецьку не є розпорядником коштів та не має відповідних банківських рахунків.

Щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів, надано не було.

Державним виконавцем направлено вимогу боржнику щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання рішення суду.

Листом від 19.06.2020 № 1216-03-5/1608 позивач повідомив, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 по справі № 360/1791/19 виконано в частині включення заборгованості по пенсії до загальної потреби в коштах. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 18.07.2018 по 31.01.2019 у розмірі 34116, 90 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах. УПФУ в м. Сєвєродонецьку здійснено всі заходи для виконання рішення суду.

Зазначеним листом щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів, також не було надано.

Станом на 30.10.2020 щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, інформації та копій підтверджуючих документів також не надходило.

Таким чином, жодних подальших заходів, направлених на виконання рішення суду не було вжито.

Тому 30.10.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн, де також було зазначено про обов`язок боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Щодо повного та фактичного виконання вищезазначеного рішення боржником не було надано інформації і станом на 11.12.2020.

Тому 11.12.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі 10200 грн, направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до органів досудового розслідування.

Відповідач вважає, що при накладенні штрафу на боржника державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, тому просить у задоволенні позову відмовити.

14.12.2020 від позивача на адресу суду надійшли пояснення у справі (арк. спр. 48-49), в яких останній, окрім іншого, зазначив, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі №360/1791/19 заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 18.07.2018 по 31.01.2019 у розмірі 34116,90 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 у справі № 360/1791/19 за позовом ОСОБА_1 виконано в частині включення заборгованості з виплати пенсії за період з 18.07.2018 по 31.01.2019 у розмірі 34116,90 грн до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1 (відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649). Дата реєстрації даних в системі 17.08.2020, реєстраційний номер С1402480.

Відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувану нараховано пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці (надбавки, підвищення, компенсацію втрати частини доходу, грошову допомогу), що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та залишаються невиплаченими, або рішення суду про стягнення коштів.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, які виплачуються за рахунок коштів державного бюджету за окремою бюджетною програмою. Станом на 14.12.2020 рішення щодо виплати ОСОБА_1 заборгованості по справі №360/1791/19 Пенсійним фондом України не прийнято.

Тому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу ВП №60875584 від 30.10.2020.

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідач просив розглядати справу без його участі.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України справу розглянуто за відсутності сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 у справі № 360/1791/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за віком за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2019 року; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченко, 9, код за 9) виплатити заборгованість з виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 18 липня 2018 року по 31 січня 2019 року (арк. спр. 23-27).

03.12.2019 по справі видано виконавчий лист, який стягувачем звернуто до примусового виконання (арк. спр. 31-32).

Так, за заявою стягувача від 12.12.2019 (арк. спр. 31) державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області 13.12.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60875584 (арк. спр. 33).

Також державним виконавцем 13.12.2019 у ВП № 59714828 винесено постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (арк. спр. 34-35).

Листом від 16.03.2020 № 4749/03-22 УПФУ в м. Сєвєродонецьку повідомило, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 по справі № 360/1791/19 виконано. Поновлено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 . Заборгованість з виплати пенсії за період з 18.07.2018 по 31.01.2019 у розмірі 34116,90 грн нарахована та буде виплачена після фінансування Пенсійним фондом України. Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 13.12.2018 № 27-1 фінансування пенсійних виплат здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду. УПФУ в м. Сєвєродонецьку не є розпорядником коштів (арк. спр. 35 зв.).

Разом з листом надано довідку про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 (арк. спр. 36).

Державним виконавцем, керуючись статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", 12.06.2020 за № 8528 направлено вимогу боржнику щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання (арк. спр. 36 зв. - 37).

Листом від 19.06.2020 № 1216-03-5/1608 УПФУ в м. Сєвєродонецьку повідомило, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 по справі № 360/1791/19 виконано в частині включення заборгованості по пенсії до загальної потреби в коштах. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 18.07.2018 по 31.01.2019 у розмірі 34116, 90 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах. УПФУ в м. Сєвєродонецьку здійснено всі заходи для виконання рішення суду (арк. спр. 37 зв.).

Матеріалами справи підтверджується, що сума заборгованості за судовим рішенням у справі № 360/1791/19 17.08.2020 включена до реєстру судових рішень, реєстраційний номер С1402480, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (арк. спр. 50).

Постановою державного виконавця від 30.10.2020 ВП № 60875584 про накладення штрафу за невиконання боржником в повному обсязі судового рішення накладено на УПФУ в м. Сєвєродонецьку штраф у розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 42).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання рішення суду боржником заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 18.07.2018 по 31.01.2019 у розмірі 34116,90 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії (арк. спр. 7). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду" та пункту 6 Порядку ведення обліку рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1, сума заборгованості 17.08.2020 включена до реєстру судових рішень № С1402480, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (арк. спр. 50).

Однак, вжиті УПФУ в м. Сєвєродонецьку заходи не призвели до надходження коштів з Державного бюджету України на виплату ОСОБА_1 заборгованості в сумі 34116,90 грн.

Таким чином судом встановлено, що рішення суду в цій частині не виконано боржником з поважних та незалежних від нього причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення.

Суд переконаний, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Зважаючи на все вищевикладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що виконання рішення суду від 22.05.2019 у справі № 360/1791/19 залежить не тільки від дій боржника, а й від здійснення відповідного фінансування (надходження до нього коштів від Пенсійного фонду України) присуджених за судовим рішенням пенсійних виплат.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що доводи позивача про відсутність у державного виконавця правових підстав для винесення постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн є обґрунтованими, тому постанова державного виконавця від 30.10.2020 ВП № 60875584 не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та належать до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 30.11.2020 № 646 (арк. спр. 17).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), структурним підрозділом якого є відповідач.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, код за ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Єгорова, будинок 22, код за ) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.10.2020 ВП № 60875584 про накладення штрафу в сумі 5100 грн задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.10.2020 ВП № 60875584 про накладення на управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути на користь управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 61002, Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 16, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Свергун