Справа № 120/6029/20-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

14 грудня 2020 р. Справа № 120/6029/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про уточнення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, яка призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

09.12.2020 р. надійшла заява представника позивача, в якій, окрім заявлених вимог, просив визнати протиправними та скасувати вимоги від 15.02.2019 р. та 13.08.2019 р.

Оцінюючи подану заяву, суд доходить висновку про її повернення виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за пять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, позивач має право змінити предмет або підстави, збільшити або зменшити розмір позовних вимог. При цьому за умови дотримання умов подачі відповідної заяви на встановленій законом стадії судового процесу.

Слід зауважити, що розмір позовних вимог це кількісна характеристика позовних вимог. Отже, у статті 47 КАС України йдеться саме про збільшення розміру позовних вимог, а не про збільшення їх кількості. Збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі.

Окрім того, законодавець надавши позивачу право подати заяву про зміну позовних вимог зазначив, що зміна може стосуватися лише предмета або підстави позову.

Суд вказує, що предметом позову є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача. При цьому, підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Суд акцентує увагу, що позивач може змінити або підставу, або предмет позову, оскільки зміна одночасно і підстави і предмету фактично є новим позовом.

Яв видно зі змісту адміністративного позову, предметом оскарження є вимога № Ф-24470-55 від 10.05.2019 р.

Разом з цим, у поданій заяві позивач просить визнати протиправними та скасувати вимоги від 15.02.2019 р. № Ф-240470-55У, від 10.05.2019 р. № Ф-240470-55У, від 13.08.2019 р. № Ф-240470-55У.

Отже позивачем, крім вимог, зазначених у позові, додатково заявлено ще дві про визнання протиправними та скасування інших рішень, що має наслідком дослідження інших обставин, що не є предметом розгляду у даній справі.

Окрім того, за змістом частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Проте, збільшуючи кількість майнових вимог позивач не сплатив судовий збір за них.

Таким чином, заява подана позивачем по своїй суті не є уточненням позовних вимог, як вказує позивач, та не є зміною предмету або підстави позову, а фактично є окремим позовом - з іншим предметом та підставою.

Визначаючись щодо підстав саме для повернення такої заяви, суд керується наступним.

За змістом частини сьомої статті 47 КАС України, у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Наведена норма вказує, про необхідність дотримання порядку подачі відповідної заяви та наслідки його недотримання. Зокрема, вказує на необхідність надання доказів направлення копії заяви іншим учасникам, за відсутності яких звернення повертається. Проте, норма не передбачає наслідків недотримання інших вимог.

А тому суд застосовує аналогію закону, за яким, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (ч.6 ст.7 КАС України).

За таких обставин, враховуючи, вищенаведене суд доходить висновку, про необхідність повернення заяви позивачу.

Керуючись ст.ст. 47, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

повернути позивачу заяву про уточнення позовних вимог.

Ухвала суду першої інстанції оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна