Справа № 420/3621/20
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3621/20
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

27 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ПФУ в Одеській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення основного розміру пенсії за віком з 01 жовтня 2017 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунок та виплату основного розміру пенсії за віком з 01 жовтня 2017 року встановленого розпорядженням від 24.11.2017 року у сумі 11648,91 грн. з доплатою за понаднормативний стаж.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що з 06.09.2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком у розмірі 10 740,00 грн. На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, який був введений в дію з 01.10.2017 року, позивачу було перераховано пенсію за віком, розмір якої залишився незмінним. У зв`язку з цим, 29 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до відповідача про надання детальної інформації щодо суми нарахованої пенсії з 06.09.2017 року та виплати недонараховану суму пенсії з 01.01.2018 року.

Також позивач зазначає, що у кінці березня 2020 року позивач отримав від відповідача листа № 1698-1621/М-02/8-1500/20 від 06.03.2020 року, в якому зазначено, що пенсію було призначено з 06.09.2017 року та її розмір становив 11 740,75 грн., де: 11 649.68 грн. основний розмір пенсії; 91,84 грн. - доплата за 7 років понаднормативного стажу та виплачувалась пенсія у розмірі 10 740,00 грн. з обмеженням максимальної величини. З 01.10.2017 року пенсію перераховано, розмір пенсії склав 10 740,00 грн., де: 8 629,39 грн. основний розмір пенсії, 91,84 грн. - доплата за 7 років понаднормативного стажу; 2 018,77 грн. - доплата до попереднього розміру пенсії. З 26.09.2019 року розмір пенсії склав 10 740,00 грн., де: 10 572,44 грн. - основний розмір пенсії; 118,08 грн. - доплата за 9 років понаднормативного стажу; 49,48 грн. - доплата до попереднього розміру пенсії.

Позивач вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області безпідставно не виплачувалась пенсія у розмірі, який був встановлений на дату призначення пенсії, що призвело до недоотримання пенсії і заниження розміру пенсії при перерахунку, що суперечить Конституції України.

При цьому позивач зазначає, що пенсія ОСОБА_1 за даними розпорядження 860669 від 24.11.2017 року була призначена у розмірі 11 648,91 грн. та виплачувалась у сумі 10 740,00 грн., враховуючи тимчасові обмеження максимальної величини пенсії до 31 грудня 2017 року, встановлені ч. 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 1 жовтня 2017 року основний розмір пенсії ОСОБА_1 склав 8 629,39 грн., що підтверджується листом відповідача від 06.03.2020 року №1698-1621/М-02/8-1500/20. З ч. 4 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Тобто, на думку позивача, виходячи з вищевказаної норми права розмір призначеної пенсії у сумі 11 648,91 грн. повинен був залишитись незмінним і починаючи з 01 січня 2018 року виплачуватись в повному обсязі з урахуванням доплати за понаднормативний стаж у зв`язку зі збільшенням максимальної величини пенсії у розмірі десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність до 13 730,00 грн.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком з 06.09.2017 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами та доповненнями згідно Закону України «Про внесення змін до деяких актів України відносно підвищення пенсій», як працюючий пенсіонер.

Представник відповідача вказує, що згідно матеріалів пенсійної справи страховий стаж на момент призначення пенсії склав 42 роки 4 місяці 23 дні, із кратністю 1.35 0,57263. Стаж врахований по 31.07.2017 року. До страхового стажу зараховано всі періоди роботи зазначені в трудовій книжці. Пенсію обчислено згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 року по 31.07.2017 року, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 20 339,58 грн., із застосуванням середньої заробітної плати в країні за 2016 року 3 764,40 грн., коефіцієнт заробітку 5,40314. Розмір пенсії на момент призначення склав 11 740,75 грн., а саме: 11 649,68 грн. - основний розмір пенсії; 91,84 грн. - доплата за понаднормовий стаж за 7 років.

При цьому, представник відповідача зазначає, що згідно ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740 гривень. Так, розмір пенсії з обмеженням максимальної величини склав 10 740 грн. до 01.10.2017 року.

Разом з тим, представник Головного управління ПФУ в Одеській області вказує, що розпорядженням від 24.11.2017 року проведено допризначення пенсії. Страховий стаж склав 42 роки 5 місяців 23 дні, з урахуванням кратності 1,35 0,57263. Пенсію обчислено згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 року по 31.08.2017 року, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 20 269,04 грн., із застосуванням середньої заробітної плати в країні за 2016 року 3 764,40 грн., коефіцієнт заробітку 5,38440. Відповідно до п. 4-3 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (з урахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких актів України відносно підвищення пенсій» від 03.10.2047 року № 2148-VIII), пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін де деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 року із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абз.1 цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Таким чином, з 01.10.2017 року при проведенні масового перерахунку розмір пенсії склав 10 740,00 грн. (8629,39 грн. основний розмір пенсії; 91,84 грн. - доплата за понаднормовий стаж 7 років; 2018,77 грн. доплата до старого розміру пенсії), коефіцієнт стажу без врахування кратності 1,35 із врахуванням кратності 1% 0,42417. Пенсію обчислено згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 року по 31.08.2017 року, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 23 802,69рн., із застосуванням середньої заробітної плати в країні за 2017 року 4404,35грн., коефіцієнт заробітку 5,40436.

Також представник відповідача зазначає, що у зв`язку з тим, що розмір пенсії позивача після перерахунку з 01.10.2017 року зменшився, а органи Пенсійного фонду України не мають права допустити порушення ст. 22 Конституції України, тобто звуження змісту прав і свобод позивача, то Головним управлінням з 01.10.2017 року щомісячно здійснювались доплати до старого розміру пенсії.

Представник відповідача зазначає, що 26.09.2019 року позивач звернувся із заявою № 5350 щодо перерахунку пенсії по стажу і заробітній платі. З 01.10.2019 року в результаті перерахунку стаж позивача складає 44 роки 5 місяців 23 дні. Перерахунок по заробітній платі проводити було недоцільно, у зв`язку із зменшенням СМЗ (21965,68грн, коефіцієнт 4,98727). Станом на 01.02.2020 року після перерахунку пенсії позивача її розмір складав 10740 грн. (10572,44 грн. - основний розмір пенсії + 118,08 грн. - доплата за понаднормовий стаж 9 років + 49,48 грн. - доплата до старого розміру пенсії).

Крім того, представник відповідача зазначає, що особам, пенсії яких обчислені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсію яким розраховано із заробітку за нормами статті 40 Закону №1058, за зверненнями які надійшли до 31 грудня 2019 року, з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховано для обчислення пенсії за матеріалами пенсійних справ - 4404,35 грн. Тобто розрахунок заробітної плати з 01.05.2020 року проведено із величини 4888,83 грн. (4404,35 грн. х 1,11), при перерахунку застосована величина оцінки одного року страхового стажу - 1 %. Таким чином, з 01.05.2020 позивачу проведено перерахунок пенсії згідно вищевказаних норм чинного законодавства України та розмір її з 01.05.2020 року становить 11 853,50 грн.

На підставі викладеного представник відповідача вважає, що з огляду на те, що пенсію позивачу розраховано вірно, згідно норм чинного законодавства України, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є правомірними та законними, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Представник позивача 12.06.2020 року надала відповідь на відзив (а.с.76-79), в якій висловила незгоду з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві на адміністративний позов. При цьому зазначила, що відповідач зобов`язаний був виплачувати позивачу пенсію саме у раніше встановленому розмірі, а не в розмірі яким пенсія позивача була обмежена, а саме 10 740,00 грн. замість 11 649,68 грн.

Також представник позивача зазначила, що до спірних правовідносин не застосовується шестимісячний строк звернення до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ПФУ в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права та неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для справи, суд не надав належної оцінки викладеним доводам, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

На підставі заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу призначена пенсія в розмірі 11 760,44 грн. та оформлено протоколом від 13.11.2017 року. При цьому до виплати призначено 10 740,00 грн. (а.с.41).

Відповідно до розпорядження від 24.11.2017 року №860669 (вид перерахунку допризначення пенсій) загальний розмір пенсії позивача за віком складає 11740,50 грн., з 06.09.2017 року до виплати підлягає 10 740,00 грн., а з 01.10.2017 року до виплати підлягає 8720,65 грн. (а.с.56)

Також відповідно до розпорядження від 24.11.2017 року №860669 (вид перерахунку масовий перерахунок (індивідуальний)) здійснений розрахунок пенсії за новою формулою на 01.10.2017 року, в якому відсутній коефіцієнт стажу з урахуванням кратності, загальний розмір пенсії позивача за віком складає 8720,65 грн. (з урахуванням доплати за понаднормативний стаж), з 01.10.2017 року до виплати підлягає 10 740,00 грн. (а.с.59).

Позивач, 01.10.2019 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з збільшенням стажу та заробітку, якщо доцільно. (а.с.72)

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 26.09.2019 року, здійсненому у зв`язку з уточненням середньомісячної заробітної плати, розмір пенсії з надбавками складає 10 740,00 грн., в тому числі розмір пенсії за віком 10096,39 грн., доплата за понаднормативний стаж 91,84 грн. та доплати до старого основного розміру пенсії 551,77 грн. (з/б а.с.65)

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 26.09.2019 року, здійсненому у зв`язку зі зміною стажу, розмір пенсії з надбавками складає 10 740,00 грн., в тому числі розмір пенсії за віком 10 572,44 грн., доплата за понаднормативний стаж 118,08 грн. та доплати до старого основного розміру пенсії 49,48 грн. (з/б а.с.68).

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 26.09.2019 року, здійсненому у зв`язку зі зміною стажу та заробітку, розмір пенсії з надбавками складає 10 426,35 грн., в тому числі розмір пенсії за віком 9 756,50 грн., доплата за понаднормативний стаж 118,08 грн. та доплати до старого основного розміру пенсії 551,77 грн. (а.с.69).

Відповідно до протоколу за період 01.10.2019 року 31.10.2019 індивідуальний перерахунок, позивач отримує пенсію в розмірі 10 740,00 грн., в т.ч. основний розмір 10 690,52 грн. та доплата до старого розміру 49,48 грн. (а.с.74).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою від 21.02.2020 року, в якій просив повідомити у письмовому вигляді з наданням детальної інформації про суми нарахованої пенсії з 01.10.2017 року та з 26.09.2019 року та надати засвідчені копії рішень про призначення та про перерахунок пенсії. Також позивач у листі зазначив, що у разі, якщо основний розмір його пенсії, розрахованої до 01.10.2017 року становить більше 10 740,00 грн. (обмеження максимального розміру пенсії до 31.12.2017 року), то різницю між призначеним розміром пенсії та отриманої з 01.01.2018 року просить донарахувати та виплатити. (а.с.12).

Листом від 06.03.2020 року №1698-1621/М-02/8-1500/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило позивача, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону на підставі наданих документів при страховому стажі 42 роки 5 місяців, середньомісячній заробітній платі 20 269,04 грн., обчисленій за період з 01.07.2000 року по 31.08.2017 року (коефіцієнт заробітку 5,38440) та її розмір з 06.09.2017 року становив 11 740,75 грн., де: 11 649,68 грн. основний розмір пенсії; 91,84 грн. доплата за 7 років понаднормативного стажу. З обмеженням максимальної величини розмір пенсії склав 10 740, 00 грн.

З 01.10.2017 року пенсію перераховано згідно із змінами, внесеними Законом України від 03.10.2017 року № 2148 та розмір пенсії склав 10 740,00 грн., де: 8 629,39 грн. основний розмір пенсії; 91,84 грн. доплата за 7 років понаднормативного стажу; 2018,77 грн. доплата до старого розміру пенсії.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 26.09.2019 року пенсію перераховано при страховому стажі 44 роки 5 місяців (стаж враховано по 31.08.2019 року), середньомісячній заробітній платі 23 802,69 грн., обчисленій за періоди з 01.07.2000 року по 31.08.2017 року та її розмір складав 10 740,00 грн., де: 10 572,44 грн. основний розмір пенсії; 118,08 грн. доплата за 9 років понаднормативного стажу; 49,48 грн. доплата до старого розміру пенсії.

Перерахунок по заробітній платі з 2017 року по 2019 року недоцільний, оскільки зменшується коефіцієнт заробітку (4,98727). (а.с.13).

Отже суть спору полягає в тому, що позивач вважає протиправними дії пенсійного органу щодо виплати йому пенсії з 01.01.2018 року в розмірі 10 740,00 грн., а не в розмірі 11 648,91 грн., оскільки саме в такому розмірі позивачу була призначена пенсія з 06.09.2017 року та обмежена максимальним розміром 10 740,00 грн.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із змінами і доповненнями) (надалі -Закон №1058-IV в редакції, станом на 11.10.2017) відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Порядок визначення коефіцієнта страхового стажу передбачений положеннями ст. 25 Закону №1058-IV, відповідно до яких при визначенні коефіцієнта страхового стажу застосовується величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України №1058-IV (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону №1058-ІV (в редакції Закону України від 28.12.2007 №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яка діяла з 01.01.2008 року), за період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35 %.

При цьому, положеннями ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до ч. 4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-IV з 01.10.2017 року по 31.12.2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

Як свідчать матеріали справи, пенсію позивачу призначено з 06.09.2017 року відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», у зв`язку з чим, пенсія позивача, у відповідності до вище вказаних положень підлягала перерахунку з 01.10.2017 року з врахуванням положень ч. 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Однак, згідно з абз. 2 п. 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 03.10.2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону, розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Колегія суддів зазначає, що вказані норми не визнано неконституційними в установленому законодавством порядку, а отже, у відповідача відсутні підстави для їх не застосування.

Відповідно до наведених норм, розмір перерахованої позивачу пенсії з 01.10.2017 року визначено на підставі коефіцієнту страхового стажу позивача з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1%, а не з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35%, оскільки внесено відповідні зміни до законодавства.

Враховуючи вказане вище, судом першої інстанції правомірно зазначено, що оскільки пенсія позивачеві призначена до 01.10.2017 року, відповідач правомірно обчислив пенсію позивачу із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1%, одночасно підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.

З протоколу перерахунку пенсії позивача (за новою формулою на 01.10.2017 року) від 24.11.2017 року вбачається, що відповідачем здійснений розрахунок пенсії без застосування коефіцієнта стажу з урахуванням кратності 1,35, та загальний розмір пенсії за віком складає 8720,65 грн., в т.ч. пенсія за віком 8628,81 грн., доплата за понаднормативний стаж 91,84 грн., що в цілому менше раніше призначеної на 2019,35 грн. у зв`язку з чим, відповідачем продовжено виплату пенсії позивачу у раніше встановленому розмірі 10740,00 грн.

Як вбачається з подальших перерахунків пенсії позивача, її розмір був меншим ніж 10740,00 грн., а тому відповідач продовжував здійснювати доплату до розміру раніше призначеної пенсії 10740,00 грн.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення від 12.10.2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»).

Крім того, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 26.12.2011року №20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Отже, законодавець має право в залежності від фінансової ситуації в державі зменшувати обсяг встановлених прав, але до тієї межі, за якою ставиться під сумнів сутність права на соціальний захист.

З набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» змінено порядок перерахунку пенсії в цілому, а не лише величина оцінки одного року страхового стажу. При вирішенні питання про те, чи призвели відповідні зміни до звуження змісту та обсягу набутих позивачем прав на соціальний захист необхідно враховувати положення вказаного Закону в комплексі, а не лише його окрему норму.

Прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» не мало наслідком звуження змісту та обсягу права позивача на пенсійне забезпечення, оскільки не призвело до зменшення кількісної характеристики пенсії позивача.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо обмеження (звуження) соціальних прав та гарантій державами учасницями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, в Рішенні від 03.06.2014 року (Заява №43331/12, справа «Валентина Великода проти України») Європейський суд з прав людини зауважив на змінюваності законодавства про соціальне забезпечення, а також наголосив на тому, що положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, запроваджувати чи ні будь-які форми системи соціального забезпечення та не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчувати виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство.

Тобто, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.