Справа № 520/15706/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 р. № 520/15706/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позивачу та зобов`язати відповідача призначити і виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позову позивач зазначила, що оскаржуване рішення відповідача, яким позивачу було відмовлено у призначенні грошової допомоги згідно п.7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є протиправним та таким, що порушує його право на отримання грошової допомоги за наявності у позивача необхідного стажу, підтвердженого записами в трудовій книжці.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов, є належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов, які визначені ч. 6 ст.162 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком.

08.10.2020 року позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 р. № 1058-ІV.

Листом від 15.10.2020 року №8265-13304/О-02/8-2000/20 позивачу фактично відмовлено у призначенні та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій з підстав відсутності необхідного стажу роботи за вислугу років, оскільки Ізюмська дитяча музична школа семирічка №12, в якій позивач працювала на посаді викладача по класу фортепіано, не відноситься до Міністерства освіти України.

Не погодившись із вказаною відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини виникли внаслідок відмови позивачу у призначенні грошової допомоги згідно п. 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за відсутності необхідного стажу на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років, не зарахувавши, при цьому, періоди роботи позивача на посаді викладача по класу фортепіано в Ізюмській дитячій музичній школі семирічки №12.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ від 08.07.2011доповнено розділ XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пунктом 7-1, яким передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У підпункті "е" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі - Перелік №909).

Так, згідно з розділом "Освіта" Переліку №909 до посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено посади викладачів загальноосвітніх навчальних закладів, військових загальноосвітніх навчальних закладів, музичних і художніх шкіл.

Пунктом 2 Примітки вказаної постанови встановлено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Згідно із ст. 63 Закону України «Про освіту» Кабінет міністрів України, зокрема, затверджує перелік посад науково-педагогічних і педагогічних працівників закладів освіти.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про освіту» невід`ємними складниками системи освіти, поряд з іншими, є позашкільна освіта та спеціалізована освіта.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 та ч. 5 ст. 12 Закону України «Про позашкільну освіту» заклади позашкільної освіти можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, малих академій мистецтв (народних ремесел), малих академій наук, мистецьких шкіл, спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів осіб з інвалідністю, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту. Перелік типів закладів позашкільної освіти затверджується Кабінетом Міністрів України.

Заклади позашкільної освіти можуть бути комплексними, профільними та спеціалізованими.

Профільні заклади позашкільної освіти організовують роботу за певним напрямом позашкільної діяльності. До профільних закладів позашкільної освіти належать центри, клуби туристсько-краєзнавчої, науково-технічної, еколого-натуралістичної, спортивно-оздоровчої, художньо-естетичної творчості, військово-патріотичного спрямування, станції юних туристів, натуралістів, техніків, школи мистецтв, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, дитячо-юнацькі спортивні школи, оздоровчі заклади, туристські бази.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про освіту» здобуття позашкільної освіти забезпечується закладами позашкільної освіти різних типів, форм власності та підпорядкування, іншими закладами освіти, сім`єю, громадськими об`єднаннями, підприємствами, установами, організаціями та іншими юридичними і фізичними особами.

Відповідно до п. 6 Переліку типів позашкільних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001 року №433, до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічним працівником закладу позашкільної освіти повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має вищу педагогічну або іншу фахову освіту, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров`я якої дозволяє виконувати професійні обов`язки в закладах позашкільної освіти. Педагогічним працівником закладу позашкільної освіти може бути також народний умілець з високими моральними якостями за умови забезпечення належної результативності освітнього процесу.

Абзацом 3 ч. 4 ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» передбачено, що педагогічні працівники закладів позашкільної освіти мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Суд звертає увагу, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963, який відносить посади "викладач", "концертмейстер" до педагогічних посад.

Відповідно до пункту 3 розділу VIII Прикінцевих положень Закону України «Про позашкільну освіту» до приведення законів України, інших нормативно-правових актів у відповідність до цього Закону вони застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у Рішенні від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти викладач в позашкільних закладах освіти є працівником освіти, а тому стаж роботи позивача на посаді викладача по класу фортепіано в Ізюмській дитячій музичній школі семирічки №12, повинен зараховуватися до пільгового стажу у розумінні пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02 квітня 2019 року у справі № 820/503/1/, 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявною трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено судом та підтверджується наданою до матеріалів справи копією трудової книжки, позивач в період з 01.01.1982р. по 23.04.2017р. (момент виходу на пенсію за віком) працювала на посаді викладача по класу фортепіано в Ізюмській дитячій музичній школі семирічки №12 (що в подальшому перейменовувалась в "Ізюмську дитячу музичну школу Комітету у справах молоді культури і спорту", в подальшому - в Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Ізюмська дитяча музична школа" Комітету у справах молоді культури і спорту, в подальшому - в Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Ізюмська дитяча музична школа" Управління культури м. Ізюм, в подальшому - в Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Ізюмська дитяча музична школа" Управління культури Ізюмської міської ради, в подальшому - в Комунальний заклад спеціалізованої мистецької освіти "Ізюмська музична школа").

Отже, період роботи позивача на вказаній вище посаді викладача по класу фортепіано підлягає зарахуванню до її спеціального стажу роботи за вислугу років, що у свою чергу, спростовує доводи відповідача про те, що позивач не мав необхідного стажу на посадах, які дають право на призначення пенсії за вислугу років.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не повно та не всебічно розглянуто заяву позивача від 08.10.2020 року про призначення їй грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за результатами чого, відповідачем необґрунтовано та безпідставно відмовлено позивачу у призначенні вказаної грошової допомоги.

Проте, позовні вимоги в частині скасування рішення відповідача про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позивачу не підлягають задоволенню, оскільки лист відповідача від 15.10.2020 року №8265-13304/О-02/8-2000/20 не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні положень КАС України, що знайшло своє підтвердження під час розгляду даної справи. Крім того, суд відмічає, що задоволення позову в цій частині не призведе до відновлення прав позивача, отже, такий не підлягає задоволенню.

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити і виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд відмовляє в їх задоволенні з огляду на те, що питання призначення вказаної грошової допомоги є дискреційними повноваженнями відповідача.

Водночас, з метою всебічного та повного захисту порушених прав позивача, виходячи з положень ст. 245 КАС України, суд, застосовуючи положення ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 08.10.2020 року, зарахувавши до стажу для отримання грошової допомоги період роботи на посаді викладача по класу фортепіано в Ізюмській дитячій музичній школі семирічки №12 (що в подальшому перейменовувалась в Ізюмську дитячу музичну школу Комітету у справах молоді культури і спорту, в подальшому - в Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Ізюмська дитяча музична школа" Комітету у справах молоді культури і спорту, в подальшому - в Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Ізюмська дитяча музична школа" Управління культури м. Ізюм, в подальшому - в Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Ізюмська дитяча музична школа" Управління культури Ізюмської міської ради, в подальшому - в Комунальний заклад спеціалізованої мистецької освіти "Ізюмська музична школа") з 01.01.1982р. по 23.04.2017р.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 255, 263, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) від 08.10.2020 року щодо призначення грошової допомоги згідно п.7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до стажу для отримання грошової допомоги період роботи з 01.01.1982р. по 23.04.2017р. на посаді викладача по класу фортепіано в Ізюмській дитячій музичній школі семирічки №12 (що в подальшому перейменовувалась в Ізюмську дитячу музичну школу Комітету у справах молоді культури і спорту, в Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Ізюмська дитяча музична школа" Комітету у справах молоді культури і спорту, в Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Ізюмська дитяча музична школа" Управління культури м. Ізюм, в Початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад "Ізюмська дитяча музична школа" Управління культури Ізюмської міської ради, в Комунальний заклад спеціалізованої мистецької освіти "Ізюмська музична школа").

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.