Справа № 140/8308/20
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/8308/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

при секретарі судового засідання Журомській І.М.,

за участю представника позивача Рогака В.А.,

представника відповідача Міністерства фінансів України Іваницької Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Спільного українсько-англійського підприємства «Західна нафтова група» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві, Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Міністерства фінансів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, Миколаївська міська рада про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Спільне українсько-англійське підприємство «Західна нафтова група» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі - позивач, СП «Західна нафтова група») звернулося з позовом до Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві (далі - відповідач 1), Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі - відповідач 2), Державної податкової служби України (далі - відповідач 3), Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач 4), Міністерства фінансів України (далі - відповідач 5), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, Миколаївська міська рада, в якому просить: 1) визнати неправомірною бездіяльність ДПС України та Міністерства фінансів України з приводу неможливості визначення шляхів погашення податкового боргу із земельного податку по земельних ділянках СП «Західна нафтова група», розташованих на території АР Крим та зобов`язати їх узгодити можливість зарахування існуючого податкового боргу СП «Західна нафтова група» по земельному податку, який справляється по земельних ділянках, які знаходяться на території АР Крим; 2) зобов`язати Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зарахувати існуючий податковий борг СП «Західна нафтова група» по земельному податку, який справляється по земельних ділянках, які знаходяться на території АР Крим; 3) зобов`язати ГУ ДПС у Миколаївській області надати Управлінню Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області відповідний висновок щодо повернення СП «Західна нафтова група» переплати по орендній платі у зв`язку з існуванням податкового боргу із земельного податку по земельних ділянках СП «Західна нафтова група» розташованих на території АР Крим; 4) зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області після отримання висновку повернути надміру сплачені грошові кошти з рахунку казначейства IBAN UA2014005 у Казначействі України (ЕАП), призначеного для акумулювання орендної плати з юридичних осіб на поточний рахунок Спільного українсько-англійського підприємства «Західна нафтова група» у формі товариства з обмеженою відповідальністю IBAN НОМЕР_1 в AT «Банк інвестицій та заощаджень».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, встановлено, що судовий розгляд справи необхідно проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Згідно умов договору оренди землі № 8347 від 19.01.2012, укладеного з Миколаївською міською радою, позивачем отримано в оплатне користування земельну ділянку з кадастровим номером :05:032:0011 площею 340 449,00 (триста сорок тисяч чотириста сорок дев`ять) кв.м. для розміщення торгово-розважального комплексу у складі дитячого кафе та залізниці, майданчика для картингу з благоустроєм прилеглої території по вул. Космонавтів на перетині вул. Турбінної та вул. Космонавтів/Ленінський район. Строк дії Договору визначено до 19.01.2017.

Позивач мав наміри пролонгувати договір, тому ним після закінчення строку дії договору сплачувалась орендна плата, проте, Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеним Управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради 19.01.2017, зафіксовано припинення взаємовідносин за Договором, встановлено, що земельна ділянка вільна від забудови, за цільовим призначенням не використовується, а договір оренди скінчився 19.01.2017 року.

Сума сплаченої орендної плати за період січень-вересень 2017 року становить 3 139 799,78 грн. Дану суму відображено в податковій звітності по земельному податку, як переплату, оскільки договір не продовжено і земельна ділянка позивачем не використовувалась. Сума переплати відображається в Індивідуальному кабінеті платника СП «Західна нафтова група».

У відповідності до приписів Податкового кодексу України (далі -ПК України) позивач 23.04.2019 звернувся до відповідача 2 із заявою про повернення помилково/зайво сплачених коштів в сумі 3 139 799,78 грн.

Відповіддю відповідача 2 № 1700/10/14-29-50-02-11 від 29.05.2019 підтверджено суму переплати, проте зазначено, що повернення неможливе, оскільки за даними інтегрованої картки по СП «Західна нафтова група» станом на 28.05.2019 рахується борг по земельному податку з юридичних осіб в сумі 40 429,98 грн., відтак згідно з пунктом 43.2 статті 43 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

За результатами перевірки інформації, викладеної в вказаному листі з`ясовано, що мова йде про суми боргу перед бюджетом, які обліковуються відповідачем 4, зі сплати земельного податку по ділянках АР Крим в сумі 39 429,25 грн., існування яких вбачається з наявної інформації в електронному кабінеті платника податків СП «Західна нафтова група».

Причина виникнення суми заборгованості - подання позивачем на початку 2014 року річних податкових декларацій з плати за землю до відповідних ДПІ ГУ Міндоходів АР Крим, відповідно до розміщення земельних ділянок.

Після окупації та анексії АР Крим земельний податок не нараховувався та не сплачувався з урахуванням дійсних обставин та на підставі положень Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України».

Про дану обставину позивач повідомив відповідача 4 листом від 27.05.2019 (вх. № 11360/10 від 27.05.2019), який у відповідь листом № 11000/10/21-22-12-04-08 від 26.06.2019 повідомив позивача лише про те, що нарахування у ІКП платника податків проведено із помилкою, яка призвела до завищення податкового зобов`язання на суму 29 890,73 грн. і те, що дозвіл на коригування даних ІКП запрошено у ДФС України, а на момент підготовки відповіді сума податкового боргу становить вже не 39 429,25 грн., а лише 9 539,25 грн. Даних щодо можливості списання податкового боргу, як безнадійного, або реквізитів для сплати податкового боргу не надано.

Позивач звернувся до відповідача 3 листом № 7 від 21.09.2019, яким просив надати реквізити для сплати податкового боргу по земельному податку по земельних ділянках, розташованих на території АР Крим або ж підтвердити можливість його списання як безнадійного.

В свою чергу відповідач 3 листом № 36430/6/99-99-17-04-15 від 30.07.2019 повідомив про неможливість списання безнадійного податкового боргу в зв`язку із відсутністю законодавчого порядку такого списання. Також повідомив, що для вирішення питання погашення податкового боргу, накопиченого суб`єктами господарювання, що були зареєстровані в АР Крим, необхідно визначати загальний дієвий механізм врегулювання такого боргу. Державною фіскальною службою України направлено звернення до Міністерства фінансів України з цього питання (лист від 26.04.2019 № 1271/4/99-99-17-02-13).

Таким чином, позивач вважає, що має місце ситуація, коли від незалежних від нього причин, позивач має податковий борг в сумі 9 539,25 грн., який не може ані погасити, через відсутність реквізитів для сплати, ані списати через відсутність механізму.

В той же час, маючи податковий борг, позивач не може в загальному порядку повернути суму переплати за договором оренди в сумі 3 139 799,78 грн., яка перевищує суму податкового боргу у більш як 329 разів.

За наявних обставин позивач без існування відповідного судового рішення, у зв`язку з бездіяльністю ДПС України та Міністерства фінансів України та, як наслідок - неврегульованістю питання погашення заборгованості по земельному податку, який справляється із ділянок, розташованих на території АР Крим, не має можливості отримати помилково перераховані до бюджету кошти в позасудовому порядку.

Позивач вважає означену бездіяльність органів ДПС та Міністерства фінансів України незаконною та протиправною. Бездіяльність полягає у тривалому невирішенні питання погашення або списання податкового боргу по сплаті земельного податку, який справляється із земельних ділянок, розташованих на території АР Крим.

Від відповідачів 2, 3, 4 надійшли відзиви на адміністративний позов, які зводяться до того, що наявність в позивача податкового боргу зі сплати земельного податку з юридичних осіб, унеможливлює повернення помилково та/або надміру сплачених позивачем сум орендної плати за користування земельною ділянкою.

Крім того, відповідач 3 зазначає, що можливість сплати платниками податкового боргу з місцевих платежів відсутня з огляду на особливості сплати місцевих платежів відповідно до вимог Податкового та Бюджетного кодексів України.

Для вирішення питання погашення податкового боргу, накопиченого суб`єктами господарювання, що були зареєстровані у АР Крим, ДПС тривалий час здійснює відповідну роботу з Міністерством фінансів України та Державним казначейством України, на підтвердження чого надав суду копії відповідних листів.

Зазначене питання передбачено врегулювати у проекті Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо запровадження механізму надання державних гарантій на портфельній основі та врегулювання порядку сплати податкового боргу», внесеного Кабінетом Міністрів України (реєстраційний № 3598 від 04.06.2020).

За інформацією про дату та стан проходження цього законопроекту з офіційного веб-порталу Верховної Ради України, законопроект 09.06.2020 направлено на розгляд Комітетів Верховної Ради України (з питань бюджету, з питань фінансів, податкової та митної політики, з питань економічного розвитку, України з питань прав людини, деокупації та реінтеграції тимчасово окупованих територій у Донецькій, Луганській областях та Автономної Республіки Крим, міста Севастополя, національних меншин і міжнаціональних відносин, з питань антикорупційної політики, з питань інтеграції України з Європейським Союзом), 10.06.2020 надано для ознайомлення.

Відповідачем 5 надано суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає наступне.

Згідно з чинним законодавством платники податків АР Крим та м. Севастополь не звільняються від обов`язків погашення податкового боргу, який виник у період до 01.03.2014 (тобто до періоду анексії цих територій України).

Враховуючи зазначене, з метою визначення законодавчого механізму надходження та використання коштів від сплати податкового боргу платниками податків, які перебувають на обліку як суб`єкти ВЕЗ «Крим» Міністерством фінансів України було організовано численні наради з представниками ДПС та Казначейства.

За результатами обговорень, встановлено, що внесення відповідних змін у Бюджетний кодекс щодо повноважень Казначейства в частині відкриття рахунків для сплати боргів з місцевих податків та зборів, що виникли до дати тимчасової окупації, платниками-резидентами, які мають об`єкти оподаткування з місцезнаходженням на тимчасово окупованій території України, та адміністрування коштів, помилково або надміру зарахованих до місцевих бюджетів АР Крим та міста Севастополя органами, що контролюють справляння надходжень бюджету створить можливість вирішення цього законодавчо не врегульованого питання.

На сьогодні, Міністерством фінансів України розроблено проект Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо запровадження механізму надання державних гарантій на портфельній основі та врегулювання порядку сплати податкового боргу», який схвалено на засіданні Кабінету Міністрів України 03.06.2020 та внесено на розгляд до Верховної Ради України (реєстраційний № 3598 від 04.06.2020).

Зазначеним законопроектом будуть внесені зміни, які дозволять законодавчо врегулювати забезпечення прав, законних інтересів та рівних умов платників податків та визначення законодавчого механізму надходження та використання коштів від сплати податкового боргу платниками податків, які перебувають на обліку як суб`єкти ВЕЗ «Крим».

Таким чином, Міністерством фінансів України проводиться робота по законодавчому врегулюванню питання погашення заборгованості по земельному податку, який справляється із ділянок, розташованих на території АР Крим, що спростовує твердження позивача про бездіяльність Мінфіну.

Відповідачем 1 подано до суду відзив на адміністративний позов, який обґрунтовано тим, що вимоги позивача про зобов`язання органу Казначейства повернути надміру сплачені грошові кошти є передчасними, оскільки спочатку до органу Казначейства повинен надійти висновок про повернення таких коштів від органу ДПС, після чого органом Казначейства будуть здійснені всі заходи у відповідності до чинного законодавства. Відтак, вважає, що органом Казначейства не допущено протиправної бездіяльності та неправомірних дій, щодо прав та інтересів позивача.

В судове засідання 30.11.2020 не з`явились представники відповідачів 1, 2, 3, 4 та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача.

Від відповідача 1 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Зважаючи на те, що відсутні учасники справи були належним чином повідомленні про дату час та місце розгляду справи та не повідомили про причини неявки, відсутні інші причини, що перешкоджають розгляду справи, судом прийнято рішення про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача 5, перевіривши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, яким надано оцінку з точки зору їх достовірності, допустимості, належності та достатності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з огляду на таке.

Судом встановлено наступні обставини справи.

Відповідно до договору оренди землі № 8347 від 19.01.2012, укладеного між позивачем та Миколаївською міською радою, позивачем отримано в оплатне користування земельну ділянку з кадастровим номером :05:032:0011 площею 340 449,00 (триста сорок тисяч чотириста сорок дев`ять) кв.м. для розміщення торгово-розважального комплексу у складі дитячого кафе та залізниці, майданчика для картингу з благоустроєм прилеглої території по вул. Космонавтів на перетині вул. Турбінної та вул. Космонавтів/Ленінський район. Строк дії Договору визначено до 19.01.2017.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеним Управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради 19.01.2017, зафіксовано припинення взаємовідносин за Договором, встановлено, що земельна ділянка вільна від забудови, за цільовим призначенням не використовується, а договір оренди скінчився 19.01.2017 року.

Водночас позивачем сплачувалась орендна плата за користування вказаною земельною ділянкою до вересня 2017 року включно. Сума сплаченої орендної плати за період січень-вересень 2017 року становить 3 139 799,78 грн. Дану суму відображено в податковій звітності по земельному податку, як переплату. Вказана сума переплати відображається в Індивідуальному кабінеті платника СП «Західна нафтова група».

Позивач 23.04.2019 звернувся до відповідача 2 із заявою про повернення помилково/зайво сплачених коштів в сумі 3 139 799,78 грн.

Відповіддю відповідача 2 № 1700/10/14-29-50-02-11 від 29.05.2019 підтверджено суму переплати, проте зазначено, що повернення неможливе, оскільки за даними інтегрованої картки по СП «Західна нафтова група» станом на 28.05.2019 рахується борг по земельному податку з юридичних осіб в сумі 40 429,98 грн., відтак згідно з пунктом 43.2 статті 43 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Крім того, з вказаного листа відповідач 2 вбачається, що податковий борг виник зі сплати земельного податку по належних позивачу земельних ділянках з місцезнаходженням в Автономній Республіці Крим. Причина виникнення суми заборгованості - подання позивачем на початку 2014 року річних податкових декларацій з плати за землю до відповідних ДПІ ГУ Міндоходів АР Крим, відповідно до розміщення земельних ділянок.

Листом № 11000/10/21-22-12-04-08 від 26.06.2019 відповідач 4 повідомив позивача лише про те, що нарахування у ІКП платника податків проведено із помилкою, яка призвела до завищення податкового зобов`язання на суму 29 890,73 грн. і те, що дозвіл на коригування даних ІКП запрошено у ДФС України, а на момент підготовки відповіді сума податкового боргу становить вже не 39 429,25 грн., а лише 9 539,25 грн. Даних щодо можливості списання податкового боргу, як безнадійного, або реквізитів для сплати податкового боргу не надано.

Позивач звернувся до відповідача 3 листом № 7 від 21.09.2019, яким просив надати реквізити для сплати податкового боргу по земельному податку по земельних ділянках, розташованих на території АР Крим або ж підтвердити можливість його списання як безнадійного.

В свою чергу відповідач 3 листом № 36430/6/99-99-17-04-15 від 30.07.2019 повідомив про неможливість списання безнадійного податкового боргу в зв`язку із відсутністю законодавчого порядку такого списання. Також повідомив, що для вирішення питання погашення податкового боргу, накопиченого суб`єктами господарювання, що були зареєстровані в АР Крим, необхідно визначати загальний дієвий механізм врегулювання такого боргу. Державною фіскальною службою України направлено звернення до Міністерства фінансів України з цього питання (лист від 26.04.2019 № 1271/4/99-99-17-02-13).

29.01.2020 позивач звернувся до відповідача 2, в якому викладено прохання сформувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, що дасть можливість повернути надміру сплачені грошові кошти за Договором оренди земельної ділянки з бюджетного рахунку на поточний рахунок СП «Західна нафтова група» в AT «Банк інвестицій та заощаджень», м. Київ.

У відповідь на заяву від 29.01.2020 року Товариством отримано лист, з якого вбачається наявність податкового боргу, що відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 11.02.2019 року № 60, унеможливлює перекид коштів на особистий рахунок платника податків, у зв`язку з чим 24.02.2020 року відмовлено в перекиді коштів на особистий рахунок платника податків.

Вказані обставини встановлені судом з пояснень учасників справи, наявних у справ письмових доказів та не заперечуються сторонами.

Відповідно до частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Вирішуючи дану справу суд виходить з того, що кошти сплачені позивачем в період з січень-вересень 2017 року в якості орендної плати по договору оренди землі № 8347 від 19.01.2012, укладеного з Миколаївською міською радою, термін дії якого закінчився 19.01.2017, є саме надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями.

Встановленими обставинами є також наявність в позивача податкового боргу зі сплати земельного податку по належних позивачу земельних ділянках з місцезнаходженням в Автономній Республіці Крим.

Порядок повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань встановлений статтею 43 ПК України.

Пунктом 43.1 статті 43 ПК України встановлено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до пункту 43.3 статті 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Положеннями пунктів 43.4, 43.5 статті 43 ПК України встановлено, що платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Таким чином, ПК України встановлено обов`язкову умову для повернення податковим органом помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань платнику податків - відсутність в такого платника податкового боргу.

Відтак, відмовляючи позивачу в повернені надміру сплачених коштів за користування земельною ділянкою податковий орган діяв у строгій відповідності з вимогами чинного законодавства.

Водночас судом встановлено, що на сьогоднішній день в органах Казначейства відсутні рахунки для зарахування надходжень до місцевих бюджетів АР Крим та м. Севастополь, а також законодавчий механізм здійснення таких платежів платниками податків, що в свою чергу унеможливлює погашення наявного податкового боргу позивачем.

Щодо бездіяльності відповідачів 3, 5 щодо неможливості визначення шляхів погашення позивачем податкового боргу із земельного податку, суд зазначає наступне.

Відповідачем 3 надано суду ряд належним чином засвідчених копій листів за період 2018-2020 років до відповідача 5, як головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, забезпечує формування та реалізацію єдиної державної податкової, митної політики.

У вказаних листах відповідачем 3 наполягає на необхідності вжити заходів щодо забезпечення відкриття Казначейством рахунків для сплати податків та зборів до місцевих бюджетів АР Крим та м. Севастополя, а також визначені законодавчого механізму надходження та використання коштів від сплати податкового боргу платниками податків з місцезнаходженням в АР Крим.

З офіційного веб-порталу Верховної ради України вбачається, що 04.06.2020 за №3598 було зареєстровано проект Закону про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо запровадження механізму надання державних гарантій на портфельній основі та врегулювання порядку сплати податкового боргу, суб`єкт права законодавчої ініціативи Кабінет Міністрів України.

Як вбачається з тексту вказаного законопроекту, він, зокрема покликаний вирішити проблему погашення податкового боргу, який виник на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя до анексії цих територій шляхом внесення відповідних змін до Бюджетного кодексу України в частині надання повноважень Казначейству щодо відкриття рахунків для сплати боргів з місцевих податків та зборів, що виникли до дати тимчасової окупації, платниками-резидентами.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідачами 3, 5 вживалось активних дій щодо вирішення питання погашення податкового боргу за грошовими зобов`язаннями, які виникли на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя, що свідчить про відсутність бездіяльності відповідачів 3, 5 щодо визначення шляхів погашення зазначеного податкового боргу, а відтак про необґрунтованість вимог позивача щодо цих відповідачів.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача 2 надати Управлінню Державної казначейської служби України у м. Миколаєві Миколаївської області відповідний висновок щодо повернення СП «Західна нафтова група» переплати по орендній платі, суд зазначає наступне.

Суд не наділений повноваженнями встановлювати правила поведінки у тих чи інших правовідносинах всупереч існуючому законодавчому регулюванню, в даному випадку зобов`язати податковий орган надати до органу Казначейства висновок про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань платнику податків за наявності в такого платника податкового боргу, що прямо суперечить вимогам ПК України, а відтак така вимога не підлягає до задоволення.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача 4 зарахувати існуючий податковий борг позивача, також не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Приписами статті 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Вимогою верховенства права є дотримання принципу юридичної визначеності, що обумовлює однакове застосування норми права, недопущення можливостей для її довільного трактування.

Юридична визначеність норми права є ключовою умовою забезпечення кожному ефективного судового захисту незалежним судом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20 червня 2019 року № 6-р/2019 акцентував на тому, що «юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права»; «законодавець повинен прагнути до чіткості та зрозумілості у викладенні норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права».

Таким чином, рішення суду повинно базуватись на конкретних нормах діючого законодавства, що регламентує відповідні правовідносини. Водночас повноваження щодо законодавчої нормотворчості належить до виключної компетенції Верховної ради України.

Відтак за відсутності законодавчого врегулювання порядку та механізму погашення податкового боргу за грошовими зобов`язаннями, які виникли на тимчасово окупованій території АР Крим та м. Севастополя, суд не наділений повноваженнями самостійно визначати такі механізми, оскільки таке рішення суду буде суперечити принципам верховенства права та законності судового рішення.

Також не підлягає до задоволення позовна вимога про зобов`язання відповідача 1 повернути надміру сплачені грошові кошти на розрахунковий рахунок позивача, так як вона є похідна від інших вимог і не може розглядатись окремо від них.

Таким чином, зважаючи на вище викладене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову повністю.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф.А. Волдінер