Справа № 420/10230/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1846608/43163720 від 18.08.2020 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №128 від 21.07.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою її фактичного отримання.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що надані до контролюючого органу копії первинних документів разом із поясненнями, оформлені в рамках господарських відносин ТОВ «Н-КЕЙС» із його контрагентами, підтверджують факт придбання товару та подальшу його реалізацію на адресу ТОВ «СВП ПЛЮС», складені відповідно до вимог законодавства, та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом господарських зобов`язань. Натомість, в оскаржуваному рішенні про відмову у реєстрації податкової накладної податковим органом чітко не зазначено підставу для відмови в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, як і не зазначено конкретно документів, відсутність яких унеможливила прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Отже, недотримання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. З огляду на не конкретизованість вимог контролюючого органу щодо надання документів, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.

Відповідач Головне управління ДПС в Одеській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (16.11.2020р. за вхід. №48476/20), наголошуючи, що позивачем направлено на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкову накладну №128 від 21.07.2020 року. За отриманими квитанціями з єдиного вікна приймання звітності ДПС України підприємству було повідомлено, що реєстрація відповідних податкових накладних зупинена, та запропоновано платнику надати пояснення та / або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. У оскаржуваних рішеннях Комісії зазначено які документи не було надано підприємством ТОВ «Н-КЕЙС» разом із повідомленням, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Разом із повідомленням №3 від 12.08.2020 року позивачем було надано 2 документи: додаткова митна декларація № UA500020/2020/204993; додаткова митна декларація № UA500020/2020/205759. З огляду на не надання ТОВ «Н-КЕЙС» разом із повідомленням всіх необхідних документів, Комісією яка приймає рішення щодо реєстрації або відмову в такій реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, були винесені оскаржувані рішення про відмову в реєстрації вищезазначеної податкової накладної.

13.11.2020р. від уповноваженого представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС до суду подано письмову відповідь на відзив (вхід. №48266/20), відповідно до якої, ввезення електросамокатів на митну територію України ТОВ «Н-КЕЙС» здійснювалось за кодом товару УКТЗЕД , що підтверджується зовнішньоекономічним контрактом, товаросупровідними документами, та відповідними митними деклараціями, доданими до позовної заяви. Відповідно до таблиці даних платника податку на додану вартість ТОВ «Н-КЕЙС» код товару згідно УКТЗЕД відповідає виду діяльності 45.40, який внесено до ЄДРПОУ. Тобто зазначені обставини свідчать про відповідність Кодів УКТЗЕД таблиці платника податку на додатку вартість та відповідність здійснюваним видам діяльності ТОВ «Н-КЕЙС». При цьому у рішенні комісії ДПС від 18.08.2020 р. № 1846608/43163720 не вказані конкретні документи, копії яких не були надані (не підкреслено документи, які не надано). Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані. Так, можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено пунктом 6 Порядку № 1165, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки. Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі не зазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним. З огляду на неконкретність вимог контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідають критерію обґрунтованості. Так, надані до контролюючого органу копії первинних документів, зокрема митні декларації, разом із поясненнями, оформлені в рамках господарських відносин ТОВ «Н-КЕЙС» із його контрагентами, підтверджують факт придбання товару та подальшу його реалізацію на адресу ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань. Тобто, надані податковому органу документи у повній мірі підтверджують правомірність придбання ТОВ «Н-КЕЙС» електросамокатів, сплату усіх зборів та митних платежів, отримане право на податковий кредит та можливість подальшої їх реалізації на адреси підприємств-покупців.

Відповідачем ДПС України - у визначений ухвалою суду від 12.10.2020р., строк відзив на позовну заяву не надано, станом на дату розгляду справи про причини неподання відзиву не повідомлено, заяви про продовження встановленого судом процесуального строку для подання відзиву, в порядку ч. 2 ст. 121 КАС України, не подано.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у справі №420/10230/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, Основною діяльністю позивача - ТОВ «Н-КЕЙС» є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 45.40 Торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів.

Судом з`ясовано, що на виконання своєї безпосередньої господарської діяльності 10.01.2020 р. між ТОВ «Н-КЕЙС» та HONGKONG HUANXI TECHNOLOGY CO., LIMITED (Китай) був укладений зовнішньоекономічний контракт №1001-2020, за яким останнє зобов`язувалось поставити на адресу Позивача Товар - електросамокати та запасні частини до них. Товар поставлено відповідно до Інвойсів №1 від 10.01.2020 р., №1201-20 від 12.01.2020 р., що підтверджується МД № UA500020/2020/204993 від 19.02.2020р., МД № UA500020/2020/205759 від 25.02.2020 р.

У подальшому придбаний ТОВ «Н-КЕЙС» товар був реалізований ТОВ «СВП ПЛЮС», відповідно до договору поставки № 2/26/05/2020/К від 26.05.2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВП ПЛЮС» (Покупець), за умовами якого, зокрема, Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця товар, сертифікований в Україні, який пройшов митне оформлення, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити отриманий Товар, якість та комплектність якого відповідає декларації відповідності, в асортименті, кількості та по цінам, викладеним в Додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною. В якості Додатків до договору сторонами обумовлено рахунки та витратні накладні, що видаються Постачальником, які, крім беззаперечного доказу одержання Товару Покупцем, мають силу специфікацій.

Згідно видаткової накладної № 128 від 21.07.2020р. до договору поставки №2/26/05/2020/К від 26.05.2020р. позивач зобов`язався поставити покупцю: 1) Електросамокат X-CITY CN, колір: чорно-голубий, кількість/Од. 2 шт.; ціна без ПДВ 9337,50 грн.; сума без ПДВ 16675,00 грн.; 2) Електросамокат X-CITY CN, колір: сіро-голубий, кількість/Од. 2 шт.; ціна без ПДВ 9337,50 грн.; сума без ПДВ 16675,00 грн. Всього 37350,00 грн. Сума ПДВ 7470,00 грн. Всього із ПДВ 44820,00 грн. На підтвердження реальності виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС умов Договору поставки № 2/26/05/2020/К від 26.05.2020р., позивачем до матеріалів адміністративного позову додано належним чином засвідчені копії відповідних документів, а саме: видаткова накладна № 128 від 21.07.2020р., Акт звірки взаємних розрахунків за період липень 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС і Товариством з обмеженою відповідальністю СВП ПЛЮС за договором поставки. Також, на підтвердження реальності господарських операцій позивачем додатково надано: Договір оренди від 08.08.2019р., Акт приймання-передачі об`єкта до договору оренди від 08.08.2019р.; Акт надання послуг № 1356 від 31.07.2020 року за липень 2020 року; Штатний розпис ТОВ Н-КЕЙС за 2020 рік; Договір відповідального зберігання від 01.09.2019р.; Наказ № 3 від 01.12.2019р. «Про компенсацію витрат на використання автомобіля»; Контракт № 1001-2020 від 10.01.2020р.; Інвойси від 10.01.2020р., № 1201-20 від 12.01.2020р.; Товарно-транспортна накладна № 1402/1; МД №UA500020/2020/204993; МД №UA500020/2020/205759.

Позивачем, як постачальником (продавцем), складено податкову накладну № 128 від 21.07.2020р., відповідно до якої: отримувач (покупець) Товариство з обмеженою відповідальністю СВП ПЛЮС; опис (номенклатура) товарів/послуг продавця Електросамокат Х-City CN; товар згідно з УКТ ЗЕД: ; обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 37350,00 грн.; сума податку на додану вартість - 7470,00 грн.

Згідно з квитанцією від 11.08.2020 року щодо податкової накладної від 21.07.2020 року № 128, зокрема: Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 21.07.2020 № 128 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуги 8711, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідаю п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем після отримання квитанції засобами електронного зв`язку відправлено Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 12.08.2020 року № 3, в якому надані пояснення, та викладено прохання розглянути означене повідомлення, та розблокувати податкові накладні, оскільки товар з такими кодами продається давно.

Комісію з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення від 18.08.2020р. № 1846608/43163720 про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної позивача від 21.07.2020 року № 128, у зв`язку з:

- ненаданням платником податку копій документів:

- первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано підкреслити).

Відмова Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкової накладної №128 від 21.07.2020 року слугувала підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1846608/43163720 від 18.08.2020 року; зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №128 від 21.07.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою її фактичного отримання, є обґрунтованими, правомірними, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України, котрим встановлено порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з підпунктами а, б пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано податкову накладні №128 від 21.07.2020 року та надіслано її до ЄРПН, проте реєстрація цієї податкової накладної була зупинена.

Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 року затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 7, п. 8 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затвердженого постановою КМУ №1165 від 11.12.2019 року, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу ПН/РК встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з п.11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у п.5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Водночас, п.3 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, нормами Порядку №520 визначено строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК), та строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів). При цьому, не регламентовано дії контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, однак при наявності у платника права надати ці документи до спливу 365 днів.

Тобто зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520, свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка, зокрема, господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п. 185.1 ст. 185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

Отже, з урахуванням наведеного, суд акцентує, що контролюючий орган, зупиняючи реєстрацію податкової накладної, має не лише запропонувати платнику надати документи, а й чітко окреслити їх перелік, оскільки п.5 Порядку №520 наведено не вичерпний (може включати) перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави не надання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Позивач зазначив, що він надав усі необхідні документи для підтвердження господарських операцій за договором.

Таким чином, зважаючи, що позивач мав право надати документи протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК, водночас, контролюючим органом взагалі не визначено які документи необхідно подати (або додатково подати в межах 365 днів), прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної позивача, на думку суду, є передчасним.

Крім того, Порядок №520 вимагає від Комісії розглянути протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, та прийняти рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу. Тобто, в даній частині Порядок №520 не відповідає вимогам законодавства щодо його якості.

Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі Будченко проти України, рішення у справі Скордіно проти Італії

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам доступності, передбачуваності та зрозумілості; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як закон, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

При цьому, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішень до оскаржуваного рішення №1846608/43163720 від 18.08.2020 року, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Водночас, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, призводить до його протиправності.

На виконання ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 року по справі № 822/1817/18 (адміністративне провадження № К/9901/62472/18) та від 2 квітня 2019 року по справі № 822/1878/18 (адміністративне провадження № К/9901/4668/19), від 21 травня 2019 року по справі № 815/2791/18 (адміністративне провадження № К/9901/8950/19) тощо.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного рішення, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст.77 КАС України, відповідачами не наведено, та суду не надано.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Приписи пп. 4.1.4. п.4.1. ст.4 Податкового Кодексу України, відповідно до якого податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відтак, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області №1846608/43163720 від 18.08.2020 року про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №128 від 21.07.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою її фактичного отримання, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 2, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

У разі надходження до ДПСУ рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відповідно до абзацу 22 пункту 201.10 ст.201 ПКУ, відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків щодо права на формування податкового кредиту, суд доходить висновку щодо необхідності зобов`язання ДПСУ провести реєстрацію вищевказаної податкової накладної датою їх подання на реєстрацію.

Такий спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, суд погоджується щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено неправомірність прийняття Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних оскаржуваного позивачем Рішення від №1846608/43163720 від 18.08.2020року, суд доходить висновку щодо наявності також підстав для задоволення означеної вимоги ТОВ «Н-КЕЙС», шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Н-КЕЙС №128 від 21.07.2020 року за датою її фактичного отримання, оскільки у даному випадку, саме такий спосіб захисту порушеного права позивача свідчитиме про дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Вищевикладене спростовує твердження податкового органу, окреслені у відзиві на позовну заяву.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 92 від 05.10.2020р. про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у загальній сумі 2102,00грн., яка є належною за подання даного адміністративного позову.

Враховуючи також прийняття відповідачем Головним управлінням ДПС в Одеській області рішення №1846608/43163720 від 18.08.2020 року, стягненню з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі по 1051 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня) з кожного відповідача.

Також, 23.11.2020р. до суду від повноважного представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС надійшло клопотання щодо здійснення у разі задоволення позовних вимог,розподілу судових витрат на правову допомогу. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивачем надано копії наступних документів : - Договору № 1 від 17.09.2020р. про надання правової допомоги, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ПРАКТИКА» «Адвокатське об`єднання» та Товариством з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС (Клієнт), відповідно до якого, Клієнт доручає, в Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором, а клієнт зобов`язується виплатити Адвокатському об`єднанню гонорар за надання правової допомоги, розмір якого передбачений Додатковою угодою, яка являється невід`ємною частиною цього Договору; - Додаткової угоди № 2 до Договору про надання правової допомоги № 1 від 17 вересня 2020 року, відповідно до якої дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у спорі з Головним управлінням ДПС в Одеській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС України в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1846608/43163720 від 18.08.2020 р. та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №128 від 21.07.2020 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою її фактичного отримання. Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у адміністративних судах України усіх інстанцій. Вартість однієї години роботи адвоката становить 1 500 грн. складається з витраченого часу, а саме: попереднє опрацювання матеріалів - 2 години.; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини - 2 години; формування правової позиції. Консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи - 2 години; підготовка одного процесуального документу - 2-3 години (в залежності від складності) - позовна заява, відзив, відповідь на відзив, заперечення, підготовка заяви, клопотання, заперечення на клопотання, додаткових пояснень - 1 година; підготовка до судового засідання (підготовчого чи судового) та участь у судовому засіданні (під час підготовчого та судового розгляду) - 1 година (незалежно від кількості часу перебування у судовому засіданні та незалежно від того відбулося воно чи було відкладено); оплата за даним договором здійснюється не пізніше 20 (двадцяти) днів з моменту отримання Клієнтом рахунку в готівковому або безготівковому порядку; клієнт погоджується здійснити додаткові витрати, що пов`язані з наданням правової допомоги (експертні дослідження, отримання платних довідок та інших документів, витрат на відрядження, транспортні послуги, почтові відправлення, тощо); клієнт, у разі відсутності у нього коштів на оплату цих витрат, своєчасно повідомляє про це Адвокатське об`єднання і погоджуються з тим, що відмова в проведенні запропонованих Адвокатським об`єднанням заходів може вплинути на позитивний результат виконання функцій захисту; правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги), який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності); адвокатське об`єднання надає Клієнту акт приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги), в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатським об`єднанням понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце); - Рахунку № 1 до договору про надання правової допомоги № 1 від 17 вересня 2020 року та додаткової угоди № 1 від 24 вересня 2020 року, відповідно до якого гонорар за надання послуг з професійної правничої допомоги у справі № 420/10230/20 в Одеському окружному адміністративному суді становить 12000,00 грн.; - Розрахунку витрат за договором про надання правової допомоги № 1 від 17.09.2020р. та додаткової угоди № 1 від 24 вересня 2020 року; - Акта № 1 прийому-передачі послуг від 23 листопада 2020 року.

11.12.2020року до Одеського окружного адміністративного суду від відповідача Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання (вхід.№ЕП/24130/20) щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, визначеного у письмовій заяві ТОВ «Н-КЕЙС», оскільки заявлений розмір витрат є жодним чином необґрунтованим, та дана справа, на думку відповідача, не потребувала значних затрат на її підготовку, як і необхідності вчинення значного обсягу юридичної, та технічної роботи.

Порядок та підстави розподілу витрат на професійну правничу допомогу передбачені ст. 134 КАС України.

Так, відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до абз.абз. 1, 2 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Між тим, аналізуючи вказане, суд акцентує, що при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі ж критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії», зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, наявність відповідних заперечень щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу з боку відповідача, а також те, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, має бути співмірним з ціною позову, складністю справи, мати розумний розмір, а тому суд доходить висновку щодо необхідності обмеження, заявленої повноважним представником позивача, суми судових витрат на правничу допомогу, виходячи, у тому числі, із критеріїв об`єктивного її визначення у контексті даної адміністративної справи.

Таким чином, зважаючи на викладене, враховуючи предмет спору, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), стягненню з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. з кожного пропорційно.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1846608/43163720 від 18.08.2020року.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №128 від 21.07.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою її фактичного отримання.

4. Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС суму судового збору в розмірі 1051 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна)грн., та суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі)грн.

5. Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС суму судового збору в розмірі 1051 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна)грн., та суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі)грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Н-КЕЙС до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю

11.12.2020р.