Справа № 380/3085/20
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/3085/20 пров. № А/857/9882/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,

за участі секретаря судового засідання Гербут Н.М.,

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Куля Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі № 380/3085/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції - Грень Н.М.,

час ухвалення рішення - 12 год 59 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення - 23.07.2020,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмитслужби, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/700043/2 від 16.03.2020; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA209180/2020/00162 від 16.03.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/700043/2 від 16.03.2020. Визнано протиправною та скасовано картку відмовив прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA209180/2020/00162 від 16.03.2020.

Стягнуто з Галицької митниці Держмитслужби 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір в сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

14.07.2020 представник позивача звернулася до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, витрати на переклад та нотаріальне засвідчення документів в сумі 6000,00 грн..

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,- задоволено частково.

Стягнуто з Галицької митниці Держмитслужби (79000, м. Львів, вул. Т. Костюшки, 1; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн 00 коп.

В частині вимог про стягнення 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп. на правничу допомогу та витрат на переклад та нотаріальне завірення документів - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Галицька митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що з наданого позивачем розрахунку сум гонорару за надану професійну правничу допомогу вбачається, що ряд послуг, які надавалися позивачу є неспівмірними із часом, який може бути витрачено адвокатом на виконання відповідних послуг. При цьому в позовній заяві позивача використано відомості Єдиного державного реєстру судових рішень, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що значно спростило роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову. Відносно понесених позивачем витрат на переклад та нотаріальне завірення документів вказано на те, що в підтвердження таких не надано жодного належного доказу.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Необхідно зазначити, що в матеріалах цієї справи наявні письмові докази, які підтверджують понесені позивачем витрати на правову допомогу: договір про надання правничої допомоги від 25.03.2020 №03/20; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ЛВ № 000558 від 22.03.2017; звіт про надану правову допомогу, відповідно до якого адвокатом надано позивачу правничу допомогу, а саме: первинна консультація, Укладення договору №03/20 - 30 хв; вивчення наданих документів, вивчення ціни позову та повідомлення її клієнту, розрахунок судового збору, повідомлення його клієнту для оплати, підготовка правової позиції по справі - 4,5 год; вивчення судової практики - 2,5 год; підготовка позовної заяви - 2,5 год; передача клієнту документів, позовної заяви, надання правових рекомендацій щодо подальшого ведення справи клієнтом особисто - 1,5 год. Загальна кількість затраченого часу - 12 годин; Розмір гонорару 5500 грн.; квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 02.04.2020, згідно якої позивач сплатив адвокату Цебаку І. С. 5500 грн гонорару; товарний чек від 25.03.2020 про оплату послуг письмового перекладу на суму 500 грн (а.с.28-32).

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що потрачений час та розмір витрат у сумі 5500,00 грн. є неспівмірними з огляду на незначну складність та наявність значної судової практики за вказаною категорією справ. Зазначені послуги, які були надані адвокатом у своїй сукупності охоплюються одним поняттям, а саме написанням позовної заяви.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5 ст.134 КАС України.

Відносно стягнення 500 грн. на переклад та нотаріальне завірення документів, слід вказати, що наданий на підтвердження понесених витрати позивачем товарний чек ФОП « ОСОБА_2 » від 25.03.2020 не заслуговує на увагу, оскільки з його змісту не зрозуміло переклад яких саме документів здійснювався та чи мають вони відношення до розглядуваного адміністративного позову ОСОБА_1 .. Так, переклад з французької мови на українську виконано перекладачем Звіринською Оксаною , водночас жодних доказів про те, що остання перебуває у трудових відносинах із ФОП « ОСОБА_2 » не надано. Також, не надано жодних доказів понесених позивачем витрат на нотаріальне завірення копій.

Відтак, проаналізувавши вказані вище документи щодо наданих адвокатом позивача послуг щодо представництва інтересів позивача та врахувавши те, що справа відноситься до категорії справ незначної складності, у аналогічних правовідносинах сформована значна судова практика Верховним Судом, тобто складання позову у даній справі не потребує витрати значного часу, а надані адвокатом послуги охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви, колегія суддів вважає, що з урахуванням принципу справедливості і складності справи, обсягу опрацьованого матеріалу розмір вказаних витрат підлягає стягненню в сумі 2000 грн..

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки додаткове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі № 380/3085/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. П. Сеник
Р. Б. Хобор
У зв`язку із проходженням підготовки в Національній школі суддів України члена колегії Хобор Р.Б. з 07.12.2020 по 11.12.2020 включно, повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року.