Справа № 420/9034/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9034/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БУДПЕРСПЕКТИВА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.09.2020 №

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «БУДПЕРСПЕКТИВА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.09.2020 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн з урахуванням від`ємного значення податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, посадовими особами відповідача складено акт перевірки №447/15-32-05-08/41824504 від 07.08.2020 року. На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.09.2020 року про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА » (код СДРІІОУ 41824504), що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 179909 (сто сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`ять) гривень.

Представник позивача вказує, що в основу зазначеного акту перевірки лягло безпідставне, на думку представника позивача, твердження ГУ ДПС В Одеській області, що господарські операції ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» з контрагентами ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» та ТОВ «УКР БУД ТРАНС» не мали характеру реальних. При цьому представник позивача вказує, що податкова інформація щодо контрагентів позивача є неналежним обґрунтуванням про факти які свідчать про відсутність підтвердження здійснення господарських операцій з зазначеними контрагентами.

Представник позивача зазначає, що вся первинна документація, документи бухгалтерського обліку (регістри), податкова звітність ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» відповідає вимогам встановленим ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Усі отримані та видані податкові накладні зареєстровані В ЄРПН відповідно до вимог чинного законодавства.

За твердженнями представника позивача акт перевірки від 07.08.2020 року №447/15-32-05-08/41824504 є неправомірним, а податкове повідомлення-рішення від 10.09.2020 року № таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачем до суду надано відзив на адміністративний позов (а.с.170-175), в якому представник відповідача зазначає, що позов вважає не обґрунтованим. Відповідач зазначає, що основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ (81,92% від загальної суми податкового кредиту) є: перевищення обсягів придбання будівельних матеріалів, послуг з робіт будівельних машин та механізмів, транспортних послуг над продажем послуги з поточного ремонту ділянки автодороги. В охопленому перевіркою звітному періоду платник податків ТОВ "БК БУДПЕРСПЕКТИВА" «оформляв взаємовідносини із ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у декларації від`ємного значення з ПДВ, а саме з: ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» на загальну суму 894 462,32 гри. у т.ч. ПДВ 149 077,05 грн. та ТОВ «УКР БУД ТРАНС» на загальну суму 184 991,51 грн. у т.ч. ПДВ 30 831,92 грн. Операції ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» не можливо підтвердити стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

Також, представник відповідача зазначає, що вбачається відсутність об`єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих між ТОВ «УКР БУД ТРАНС» та його контрагентами господарських операцій щодо придбання та реалізації товарів (послуг), їх транспортування, розвантаження/ навантаження і зберігання та місця надання. Фізичної і технологічної неможливості здійснення досліджуваної операції постачальником одночасно (в одному звітному періоді) із задекларованими обсягами поставки товарів, надання послуг (виконання робіт) різноманітної номенклатури та у великих обсягах обмеженим ресурсом. Крім того, в ІС «Податковий блок» підсистема «аналітична система» рахуються розбіжності ТОВ «УКР БУД ТРАНС» з ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДЕПЕРСПЕКТИВА», а саме: ТОВ «УКР БУД ТРАНС» не включено до складу податкових зобов`язань у декларації про податок на додану вартість за травень 2020 рік суму ПДВ 30 831,92 грн.

Таким чином, на переконання відповідача, на порушення п.44.1 ст.44, 198.1, 198.2, 198.3 ст.198 ПКУ, Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІV „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями), Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями), сума податкового кредиту (р. 10.1 Декларації) завищена на 179 909 грн. за травень 2020 року, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) на 179 909 грн. за травень 2020 року.

Отже, за твердженнями представника відповідача, з огляду на вищенаведені фактичні обставини та положення законодавства, ГУ ДПС в Одеській області повністю правомірно було винесено податкове повідомлення - рішення, а доводи позивача суперечать фактичним обставинам справи.

Ухвалою суду від 05.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 23.10.2020 року прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі 21.12.2017 року за номером 0071978, основним видом економічної діяльності підприємства є будівництво житлових і нежитлових будівель (код 41.20).

На підставі наказу ГУ ДПС в Одеській області від 20.07.2020 року №2959, в період з 27 липня 2020 року по 31 липня 2020 року проводилась документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за результатом якої складено акт перевірки від 07.08.2020 року №447/15-32-05-08/41824504. (а.с. 176-197)

В ході проведення документальної планової виїзної перевірки встановлено наступне порушення платника податків ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» :

п.44.1 ст.44, 198.1, 198.2, 198.3 ст.198 ПКУ, Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"( із змінами та доповненнями), Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями), сума податкового кредиту (р. 10.1 Декларації) завищена на 179 909 грн. за травень 2020 р., в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) на 179 909 грн. за травень 2020 року.

Не погодившись з висновками ГУ ДПС в Одеській області, викладеними в акті перевірки №447/15-32-05-08/41824504 від 07.08.2020 року, ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» подало відповідачу заперечення на акт перевірки, за результатом розгляду якої відповідачем прийнято рішення від 07.09.2020 року №17018/10/15-32-05-08-07 про залишення без змін висновків акту перевірки №447/15-32-05-08/41824504 від 07.08.2020 року. (а.с. 203-208).

На підставі акту перевірки №447/15-32-05-08/41824504 від 07.08.2020 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.09.2020 року, яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 179909, 00 грн по декларації з податку на додану вартість за травень 2020 року № від 20.07.2020 року. (а.с. 142)

Позивач, вважаючи протиправними висновки викладені в акті перевірки, та як наслідок, прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до вимог частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1.ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.п.14.1.202. п.14.1. ст.14 ПКУ продаж (реалізація) товарів -будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно підпункту 134.1.1. ст.134.1 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу. (п.135.1. ст.135 ПК України).

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п.14.1.156. ст.14 ПК України)

Відповідно до п.198.1-198.3 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» надано визначення наступних понять: господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Так, відповідач ставить під сумнів господарські взаємовідносини позивача з ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» (), ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» () та ТОВ «УКР БУД ТРАНС» () зокрема щодо придбання контрагентів-постачальників товарів, послуг, тощо через відсутність у них: достатньої кількості трудових ресурсів; основних фондів; придбання різноманітних послуг, надання яких потребує наявності відповідних матеріальних та трудових ресурсів; продаж придбаних послуг різним покупцям, що свідчить про те, що фактично, має місце документальне оформлення господарських операцій з надання послуг без їх фактичного здійснення власним/орендованим матеріальним та трудовим ресурсом; створення (придбання) суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності; легалізації коштів отриманих злочинним шляхом, минаючи при цьому систему оподаткування, шляхом документального оформлення, безтоварних операцій з купівлі-продажу товарів, робіт, послуг.

Відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальних характер, тому позивач не може нести відповідальності за можливі протиправні дії інших юридичних осіб, оскільки вони перебувають поза межами його впливу.

З огляду на викладене, поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням контрагентами контрагента правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами його контрагента податкових зобов`язань.

Під час дослідження обсягу податкових прав і обов`язків платника за господарською операцією суд не обмежується перевіркою формальної відповідності поданих платником податків документів вимогам податкового законодавства, а оцінює всі докази в сукупності та взаємозв`язку для встановлення дійсного економічного змісту господарської операції.

Водночас, суд зазначає, що належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об`єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (бо наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави та суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Проте, відповідачем не подано до суду жодних доказів щодо наявності обвинувального вироку суду, рішень суду про стягнення одержаного за нікчемними правочинами, наявності рішень суду про визнання недійсними правочинів позивача з контрагентами.

Як вбачається з акту перевірки Головного управління ДПС в Одеській області №447/15-32-05-08/41824504 від 07.08.2020 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» код 41824504, щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах», проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.05.2020 по 31.05.2020 у загальній сумі 327 030 грн., в рамках заповнення декларації не встановлено завищення або заниження задекларованих ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» показників у рядку 16.1. декларацій «Від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду: значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду». Перевіркою достовірності і правильності визначення та врахування при розрахунку показника рядка 19 Декларації суми податкового кредиту (рядок 17 (колонка Б) Декларації) встановлено її завищення на 179 909 грн, що призвело до завищення на цю ж суму показника рядка 19 декларації.

Так, перевіркою встановлено, що в охопленому перевіркою звітному періоді (декларація з ПДВ за травень 2020 року) платник податків ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» оформляв взаємовідносини із ризиковими контрагентами, відображення яких у бухгалтерському і податковому обліку вплинуло на визначення у декларації від`ємного значення з ПДВ, а саме з:

ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС», код за на загальну суму 894462,32 грн., в тому числі ПДВ - 149077,05 грн.;

ТОВ «УКР БУД ТРАНС», код за на загальну суму 184991,51 грн., в тому числі ПДВ - 30831,92 грн.

Під час перевірки, проведеним аналізом встановлено ознаки відсутності факту реального здійснення господарських операцій ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА», код за з зазначеними контрагентами-постачальниками.

Перевіркою встановлено, що товар та послуги отримані від ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» та ТОВ «УКР БУД ТРАНС» документально оформлено для виконання будівельних робіт, а саме виконання послуги з поточного ремонту ділянки автодороги (інв.№1894) для Ренійської філії державного підприємства «АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ» (Адміністрація Ренійського морського порту) за договором №41-В-РЕФ-20 від 30.04.2020 року.

За твердженнями відповідача, вбачається відсутність об`єктивно необхідних умов для реального здійснення задокументованих між ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС», ТОВ «УКР БУД ТРАНС» та їх контрагентами господарських операцій щодо придбання та реалізації товарів(послуг), їх транспортування, розвантаження/ навантаження і зберігання та місця надання. Фізичної і технологічної неможливості здійснення досліджуваних операції постачальниками одночасно (в одному звітному періоді) із задекларованими обсягами поставки товарів, надання послуг (виконання робіт) різноманітної номенклатури та у великих обсягах обмеженим ресурсом.

До зазначених висновків податковий орган дійшов на підставі податкової інформації, щодо зазначених контрагентів, яка нібито свідчить про відсутність підтвердження здійснення господарських операцій з контрагентами ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС», та ТОВ «УКР БУД ТРАНС», .

Отже, на порушення пп.44.1 ст.44, 198.1, 198.2, 198.3 ст.198 ПКУ, Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"( із змінами та доповненнями), Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (із змінами і доповненнями), сума податкового кредиту (р. 10.1 Декларації) завищена на 179 909 грн. за травень 2020 р., в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) на 179 909 грн. за травень 2020 року.

Стосовно взаємовідносин ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» з ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» та ТОВ «УКР БУД ТРАНС» суд зазначає наступне.

30.04.2020 року між ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» та ДП «Адміністрація морських портів України» укладено договір №41-В-РЕФ-20, предметом якого є послуги з поточного ремонту ділянки автодороги інв. №1894. Відповідно до п. 5.3. договору місцем надання послуг є Ренійська філія ДП «АМПУ» за адресою Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188 (Адміністрація Ренійського МП).(а.с. 49-57).

З метою виконання взятих на себе зобов`язань по вказаному договору позивач залучив контрагентів ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» та ТОВ «УКР БУД ТРАНС».

Судом встановлено, що між ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» з ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» укладено договір поставки №05/20-5 від 04.05.2020 року, предметом якого є постачання товару лісоматеріали, металеві вироби, будівельні матеріали, тощо, визначених в асортименті, кількості та ціні, визначених в специфікації (Додаток І) до цього договору, який є невід`ємною частиною даного договору. Кількість товару, що є предметом договору, може бути скоригована в залежності від потреб покупця. (а.с. 87-89)

Відповідно до п.5 договору постачальник здійснює поставку товару Покупцеві протягом 20 календарних дні з моменту підписання даного договору. Постачальник здійснює поставку товару за кінцевим місцем призначенням Покупця: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 34/41, оф. 35/1. Доставка, завантаження та розвантаження товару здійснюється автотранспортом постачальника за власні кошти. Датою поставки є дата коли товар переданий у власність покупця. Зобов`язання постачальника щодо поставки Товару вважається виконаними в повному обсязі з моменту передачі товару у власність покупця.

Згідно зі специфікацією №1 до договору №05/20-5 від 04.05.2020 року, товаром, що поставляється є:

Дріт сталевий низьковуглецевий різного призначення чорний, діаметр 1,2 мм;

Електроди, діаметр 4 мм, марка 342;

Мастика "Ізол";

Сталь листова товщ.0,5мм (компенсаційний ковпачок);

Бруси необрізні з хвойних порід довжина 4-6,5 м, усі ширини, товщина 100,125 мм, IV сорт;

Дошки обрізні з хвойних порід довжина 4-6,5 м. ширина 75-150 мм, товщина 19,22 мм, 111 сорт;

Дошки обрізні з хвойних порід довжина 4-6,5 м, ширина 75-150 мм, товщина 25 мм, III сорт;

Дошки необрізні з хвойних порід довжина 4-6,5 м, усі ширини, товщина 44 мм і більше, II сорт;

Дошки необрізні з хвойних порід довжина 4-6,5 м, усі ширини, товщина44 мм і більше, ІІІ сорт;

Гарячекатана арматурна сталь гладка, клас А-1, діаметр 14 мм;

Арматура АІ діам. 10мм (крок 0,15x0,15м);

Арматурна сталь,клас А-ІІ,діаметр 18 мм;

Арматурна сталь,клас А-ІІ,діаметр 22 мм;

Арматура А-ІІІ діам. 12мм (крок 0,3x0,3м);

Камені бортові;

Щебінь із природного каменю для будівельних робіт, фракція 20-40 мм, марка МІ 000 і більше;

Цегла керамічна одинарна повнотіла, розміри 250x120x65 мм, марка МІ00;

Плівка геотекстильна.

Загальна вартість з ПДВ 894462,32 грн, в т.ч. ПДВ149077,05 грн. (а.с. 90-91).

На підтвердження виконання договору, позивачем надано видаткова накладна ТТН, податкова накладна (а.с. 92-96, 145-147).

Як зазначено в акті перевірки кредиторська заборгованість станом на 31.05.2020 року складала 894462,32 грн.

Також між позивачем та ТОВ «УКР БУД ТРАНС» укладено договір №05/20-4 від 04.05.2020 з контрагентом по наданню послуг з роботи будівельних машин та механізмів. (а.с. 97-100)

Відповідно до акту надання послуг №27 від 22 травня 2020 року ТОВ «УКР БУД ТРАНС» надало послуги з роботи самоскида, установки для зварювання ручного дугового постійного струму, екскаватору гідромлоту на пневмоколісному ходу, енергія удару 5100 Дж, екскаватора одноковшевого дизельного на пневмоколісному ходу, катка дорожнього самохідного вібраційного гладковальцевого, маса 13 т. на загальну суму 184991,51 грн. в тому числі ПДВ 30831,92 грн. (а.с. 101)

Акт перевірки не містить зауважень щодо оплати наданих послуг.

На підтвердження використання придбаних у ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» та ТОВ «УКР БУД ТРАНС» товарів та послуг у власній господарській діяльності, позивачем надано до суду акт приймання виконаних робіт за травень 2020 року, замовником яких є ДП «Адміністрація морських портів України», відповідно до договору №41-В-РЕФ-20 від 30.04.2020 року. (а.с. 104-109)

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

Отже, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Крім того, п.14.1.27 ст.14 ПК України передбачено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139 ПК України встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Судом, під час встановлення обставин наводився перелік документів, які цілком підтверджують реальність господарських операцій позивача з його контрагентами та засвідчують мету та факт подальшого використання придбаних ним товарів. В матеріалах справи наявні первинні документи (належним чином засвідчені їх копії), які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентам.

Реальність здійснення господарської операції повинна досліджуватися на підставі первинних документів, складених за результатами таких операцій та не може ґрунтуватися виключно на отриманій податковій інформації з баз даних податкового органу.

Суд зазначає, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, відсутність основних засобів у контрагента, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

До того ж, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.07.2019 року у справі №808/109/18.

Таким чином, в матеріалах справи наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами. Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог діючого на момент виникнення правовідносин законодавства і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Тобто, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкового кредиту на підставі первинних документів,які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин, що дало право позивачу включити дані суми до витрат та податкового кредиту.

Отже, господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, що зумовлює хибність висновків податкового органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства, а відтак, вони не можуть бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень. Крім того, окремі дефекти первинних документів бухгалтерського та податкового обліку не можуть слугувати підставою для висновків податкового органу про нереальність господарської операції.

Вказана позиція висловлена Верховним судом у постанові від 07.11.2019 року по справі №2а-5959/12/1470.

Стосовно посилань відповідача на те, що за результатом перевірки ТТН від 18.05.2020 року №РЗ51/1 встановлено, що вказаному полісу на автомобіль за реєстраційним номером Камаз НОМЕР_1 , за інформацією з МТСБУ відповідає марка автомобіля DAF XF 105.460, що свідчить про невідповідність даних вказаних в ТТН а саме тип автомобіля, який мав перевозити вантаж, суд зазначає, що номерний знак автомобіля в ТТН від 18.05.2020 року №РЗ51/1 зазначений НОМЕР_2 , а тому вказані доводи є необґрунтованими.

Стосовно того, що зазначені в ТТН водії, відповідно до звітів поданих ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» не є працівниками даного підприємства та відсутня інформація стосовно укладення договорів щодо залучення до виконання робіт інших осіб, суд зазначає, що з відповідальність за використання найманої праці без її оформлення у відповідності до вимог чинного законодавства покладається на особу, яка таку працю використовує. Вказані обставини не можуть свідчити про те, що господарські операції здійснені між позивачем та ТОВ «ПОЛІФЛЕКС ПЛЮС» носять нереальний характер.

Стосовно невідповідності адреси зазначеної в ТТН підпункту 5.2 умов договору поставки, суд зазначає, наступне.

Так, в акті перевірки зазначено, що пункт навантаження в ТТН визначено за адресою: Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188, територія РФ ДП «АМПУ», а відповідно до договору місце поставки товару є м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, оф. 35/1.

Стосовно викладеного суд зазначає, що пункт навантаження та місце поставки це різні місця призначення, тобто пунктом навантаження є місце в якому товар навантажується, а місце поставку - є місце куди товар доставляється. Тому пункт навантаження вказаний в ТТН не може співпадати з місцем поставки зазначеним в пп. 5.2 договору.

Стосовно того, що в договорі місцем поставки є м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, оф. 35/1, а в ТТН місце розвантаження вказано Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, 188, територія РФ ДП «АМПУ», свідчить про те, що товар поставлений на адресу фактичного здійснення господарської операції з ремонту автодороги.

Крім того, товарно - транспортні накладні складались постачальниками контрагентами та їх контрагентами в межах виконання договорів, стороною в яких позивач не був.

Слід зазначити, що товарно-транспортні накладні по-перше не є первинними документами для ведення бухгалтерського обліку позивача, по-друге товарно-транспортні накладні складались контрагентом-продавцем та його контрагентом в межах їх господарських відносин, які не стосуються позивача. Таким чином суд вважає неспроможними зауваження відповідача щодо оформлення товарно-транспортних накладних в даному випадку, а отже і безпідставні доводи щодо порушення позивачем порядку ведення бухгалтерського обліку з підстав неналежного, на думку відповідача, оформлення товарно-транспортних накладних.

Щодо не декларування ТОВ «УКР БУД ТРАНС» податкових зобов`язань, то вказане свідчить про недотримання вимог податкового законодавства даним платником податків, та не свідчить про нереальність господарських операцій.

Жодною нормою діючого законодавства не передбачено обов`язку платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ними бухгалтерського та податкового обліку. Контроль за дотриманням платниками податків податкового законодавства та своєчасну сплату ними податків здійснює податкова служба.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що податкова інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається відповідач.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» при поданні позову сплачений судовий збір в розмірі 6306,00 грн. за платіжним доручення №212 від 15.09.2020 року. (а.с. 8)

В свою чергу, розмір судового збору який підлягав сплаті складає 2698,64 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» задоволено, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області суму сплаченого судового збору у розмірі 2698,64 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.09.2020 № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.09.2020 №.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за рахунок його бюджетних асигнувань на корить товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» (, 65045, м. Одеса, вул. Паркова, 5) сплачений судовий збір у розмірі 2698,64 грн. (дві тисячі шістсот дев`яносто вісім гривень 64 копійки).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» (, 65045, м. Одеса, вул. Паркова, 5);

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (, 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)

Суддя П.П. Марин

.