Справа № 560/6401/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6401/20
РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Василевської К.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

-визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", викладену у листі від 27.07.2020 року № 580/03-05;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити ОСОБА_1 з 24.07.2020 року пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 486-Ф від 01.07.2020 року, № 487-Ф від 01.07.2020 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.12.2010 року їй довічно встановлено 2 групу інвалідності та призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

24.07.2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою просила перевести її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року. До заяви позивач додала довідки про складові заробітної плати № 486-Ф від 01.07.2020 року, № 487-Ф від 01.07.2020 року.

Відповідач листом №580/03-05 від 27.07.2020 року повідомив позивача, що у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року їй відмовлено, оскільки з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року.

Відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону України необхідний страховий стаж не менше як 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, та при досягненні пенсійного віку жінками згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та наявності стажу 30 років. За документами пенсійної справи стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби становить 15 років 6 місяців 11 днів.

Позивач вважає, що таке рішення відповідача є протиправним, тому що вона має право на пенсію по інвалідності як державний службовець, відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, оскільки інвалідність 2 групи отримала під час роботи на державній службі, стаж на посаді державного службовця становить не менше 10 років, перед зверненням про призначення пенсії працювала на посаді віднесеній до посад державних службовців.

Відповідно до зазначеного, позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Ухвалою від 20.10.2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 09.11.2020 року.

В зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, розгляд справи відкладений на 03.12.2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, хоча позивач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, подала в суд заяву в якій просить провести розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та подала в суд заяву в якій просить провести розгляд справи без участі представника відповідача, та відмовити у задоволенні позову.

Крім заяви представник відповідача подала відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 19.11.2020 року та копію пенсійної справи позивача.

Обґрунтовуючи заперечення позовних вимог, представник відповідача зазначила, що 24.07.2020 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу".

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 цього Закону і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Таким чином позивач хоча і мала станом на 01.05.2016 року стаж державної служби 10 років, але права на пенсію державного службовця не має, оскільки на час звернення до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області з відповідною заявою не досягла 60-річного віку.

Безпосередньо перед зверненням за призначенням пенсії позивач не працювала на посадах, віднесених до категорій державних службовців.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, механізм реалізації цих прав може бути змінений державою за певних обставин.

З огляду на зазначене, представник відповідача вважає, що в діях відповідача відсутні будь-які порушення прав позивача при відмові у переведенні на інший вид пенсії, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 09.08.2010 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" згідно із заявою позивача від 11.08.2010 року.

Інвалідність 2 групи позивачу встановлена 24.05.2010 року до 01 червня 2011 року Хмельницькою міжрайонною медико-соціальною експертною комісією, що підтверджується копією витягу із акта огляду у МСЕК до довідки серії МСЕ № 178264.

Довічно 2 група інвалідності встановлена 21.12.2010 року при повторному огляді позивача у Хмельницькій міжрайонній МСЕК, що підтверджується копією витягу із акта огляду у МСЕК до довідки серії МСЕ № 212538.

Державну службу позивач розпочала 16.10.2001 року в зв`язку з призначенням на посаду спеціаліста 2 категорії по призначенню пенсій відділу пенсійного забезпечення Кам`янець-Подільського районного управління Пенсійного фонду України та прийняттям Присяги державного службовця.

25.04.2017 року позивач звільнена з посади головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в Кам`янець-Подільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області.

24.07.2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила перевести її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року. До заяви позивач додала довідки про складові заробітної плати № 486-Ф, № 487-Ф від 01.07.2020 року, видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Відповідач листом № 580/03-05 від 27.07.2020 року повідомив позивача, що у переведенні на пенсію по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року їй відмовлено, оскільки з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, яким не передбачені пенсії по інвалідності.

Відповідно до пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону України для призначення пенсії державного службовця необхідний страховий стаж 20 років на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, та при досягненні пенсійного віку жінками згідно статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". За документами пенсійної справи стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби становить 15 років 6 місяців 11 днів.

Копія рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію по інвалідності згідно із статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року в копії матеріалів пенсійної справи відсутня.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист є її конституційним правом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, визначаються Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року, який набрав чинності 01.05.2016 року.

Відповідно до статті 90 Закону України № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Починаючи з 28 грудня 1993 року (дати набрання чинності Законом України № 3723-XII від 16 грудня 1993 року) і до 01.05.2016 року (дати набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII від 10 грудня 2015 року), визначення загальних засад діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, регулювалося Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VІІІ з 01.05.2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, передбачені розділом ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VІІІ .

Згідно із пунктом 10 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже "Прикінцевими та перехідними положеннями" Закону України Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Згідно із частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Так як позивач просить перевести її на пенсію не за віком, а по інвалідності на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII, до вказаних правовідносин необхідно додатково застосувати частину 9 статті 37 цього Закону, яка встановлює таке: пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Таким чином для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, необхідні такі обов`язкові умови:

-наявність страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для осіб, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі які мають стаж державної служби не менше 10 років;

-переведення на пенсію по інвалідності можливе особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Отже, після 1 травня 2016 року (дати набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ), право на призначення пенсії державного службовця по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ зберігають лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VІІІ та мають передбачені частиною 9 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ страховий стаж і стаж державної служби.

Крім того на зміст рішення про переведення на пенсію по інвалідності впливають також час визнання особи інвалідом та час звернення особи за призначенням такої пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 676/4235/17.

Судом встановлено, що позивач з 09.08.2010 року отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" згідно із заявою позивача від 11.08.2010 року.

Інвалідність 2 групи позивачу встановлена 24.05.2010 року до 01 червня 2011 року, а довічно 2 група інвалідності встановлена 21.12.2010 року при проведенні повторного огляду, отже у позивача наявний страховий стаж, передбачений для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Державну службу позивач розпочала 16.10.2001 року та 25.04.2017 року позивач звільнена з посади головного спеціаліста відділу обслуговування громадян в Кам`янець-Подільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Таким чином інвалідність 2 групи позивачу встановлена в період її перебування на державній службі.

Пенсійний орган за документами пенсійної справи до стажу державної служби позивачу зарахував 15 років 06 місяців 11 днів.

Станом на 01 травня 2016 року позивач має не менше 10 років стажу державної служби.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що за таких обставин позивач має право на пенсію по інвалідності, передбачену статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII, в зв`язку із чим відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в переведенні позивача з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, яка викладена у листі № 580/03-05 від 27.07.2020 року суперечить нормам чинного законодавства, що регулює питання пенсійного забезпечення осіб, тому таку відмову необхідно визнати протиправною, та скасувати.

В зв`язку із тим, що позивач має право на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII від 16 грудня 1993 року з врахуванням довідок, про складові заробітної плати № 486-Ф, № 487-Ф від 01.07.2020 року, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Оскільки позивач із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII звернулася до пенсійного органу 24.07.2020 року, нарахування та виплата такої пенсії повинна проводитись з дня звернення із відповідною заявою, тобто з 24.07.2020 року.

Аналізуюючи все в сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у переведені ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про держану службу" №889-VIII від 10.12.2015 року, викладену у листі № 580/03-05 від 27.07.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" із врахуванням довідок виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 486-Ф, № 487-Ф від 01.07.2020 року, з 24.07.2020 року із врахуванням проведених пенсійних виплат.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 грудня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (вул. Майдан Волі, 3,Тернопіль,46001 , код ЄДРПОУ - 14035769)

Головуючий суддя В.К. Блонський