Справа № 520/14932/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року № 520/14932/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

30.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України, в якому просив суд:

- визнати бездіяльність посадових осіб Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл, проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України щодо не надання інформації за інформаційним запитом від 03 вересня 2020 року, що надійшов 08 вересня 2020 року та інформаційним запитом від 23 вересня 2020 року протиправною;

- зобов`язати надати запитувану інформацію.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність щодо не надання інформації за інформаційним запитом від 03 вересня 2020 року, що надійшов 08 вересня 2020 року та інформаційним запитом від 23 вересня 2020 року.

Відповідач, Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

25.11.2020 року позивачем подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив:

- визнати бездіяльність посадових осіб Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України щодо не надання інформації за інформаційним запитом від 03 вересня 2020 року, що надійшов 08 вересня 2020 року та інформаційним запитом від 23 вересня 2020 року протиправною;

- зобов`язати надати запитувану інформацію;

- притягнути відповідальних осіб Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України, які надали лжіву інформацію у листі №К-6/8 від 29.09.2020 року до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся з інформаційним запитом від 03.09.2020 року до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, в якому просив надати наступну інформацію: Яка відповідальна особа отримала матеріалі справи №643/4822/17; Чи було здійснено опис прийнятих матеріалів справи №643/4822/17 отриманих з суду; Хто крім експерта ОСОБА_2 мав доступ до матеріалів справи №643/4822/17; Коли експерт Максічко Д.О. подав рапорт про знищення документів зі справи №643/4822/17; Коли було експертом Максічко Д.О. повідомлено керівнику Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, що не виконано експертизу №14328 по справі №643/4822/17, через вимогу експерта надати йому додаткові матеріали, а саме технічний план на квартиру, щодо якої судом не виносилося питання про проведення експертизи.

Листом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України №К-6/7 від 10.09.2020 року позивача повідомлено, що відповідно до ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону". Вказано, що експертна установа відноситься до кола розпорядників публічної інформації виключно в частині інформації з приводу використання бюджетних коштів. Також, повідомлено, що експертиза призначена ухвалою Московського районного суду м. Харкова. Крім того, зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 107 ЦПК України «експерт не має права... розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв`язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду та учасника справи, на замовлення якого проводилася експертиза, про її результати». Запропоновано позивачу для отримання повної інформації стосовно експертизи звернутись до Московського районного суду м. Харкова.

ОСОБА_1 звернувся з інформаційним запитом від 23.09.2020 року до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, в якому просив надати наступну інформацію: Який трек номер (номер відправлення) відповіді на інформаційний запит якии був отриманий Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса 3 вересня 2020 року; Яка відповідальна особа отримала матеріалі справи №643/4822/17; Чи було здійснено опис прийнятих матеріалів справи №643/4822/1, отриманих з суду; Хто крім експерта Максічко Д.О. мав доступ до матеріалів справи №643/4822/17; Коли експерт Максічко Д.О. подав рапорт про знищення документів зі справи №643/4822/17; Коли було експертом Максічко Д.О. повідомлено керівнику Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуеа, що не виконано експертизу №14328 по справі №643/4822/17, через вимогу експерта надати йому додаткові матеріали, а саме технічний план на квартиру щодо якої судом не виносилося питання про проведення експертизи.

Листом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України №К-6/8 від 29.09.2020 року позивача повідомлено, що відповідь на інформаційний запит від 03.09.2020, що надійшов до інституту 08.09.2020, надіслано на адресу позивача листом від 10.09.2020 за № К-6/7. Також, вказано, що враховуючи вимоги ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», де вказано: «Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті...», - дане звернення не розглядається, оскільки відповідно до попереднього запиту позивача по аналогічним питанням (пункти 2-6) вже надана вичерпна відповідь по суті від 10.09.2020 за№Б-6/7.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес визначаються Законом України Про доступ до публічної інформації № 2939-VI від 13 січня 2011 року (далі по тексту - Закон № 2939-VI).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (ч.1 ст.1 Закону № 2939-VI).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закон № 2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації (ч.1 ст.2 Закон № 2939-VI).

Статтею 4 Закону № 2939-VI встановлено, що доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: 1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; 2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; 3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до ст.5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно зі ст.13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них (ч.1 ст.13 Закону №2939-VI).

До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією) (ч.2 ст.13 Закону №2939-VI).

На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами (ч.3 ст.13 Закону №2939-VI).

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч.4 ст.13 Закону №2939-VI).

За таких обставин, експерт та експертна установа можуть бути віднесені до кола розпорядників публічної інформації виключно в частині інформації з приводу використання бюджетних коштів.

При цьому, подані заявником запити не стосувались використання відповідачем бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена Другим апеляційним адміністративним судом в постанові від 25.06.2020 року по справі №520/331/20.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8а) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.