Справа № 200/10596/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 р. Справа№200/10596/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо помилкового розрахунку пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 та відмови в перерахунку їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника;

- зобов`язати Волноваське об`єднане годувальника перевести її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника, обчисленої з урахуванням постанови Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2009 року в справі № 2а-36532/08/0570 - 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 50 процентів мінімальної пенсії за віком по 3 групі інвалідності, з дати звернення - 16.09.2020 року.

Позов обґрунтовувала тим, що відповідач протиправно відмовив в переведенні її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника - чоловіка; відповідачем не враховані судові рішення, які набрали законної сили щодо її чоловіка, і те, що загалом на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 він отримував пенсію 9828 грн. + 819 грн. = 10647 грн., що є набагато більше, ніж її пенсія; а посилання відповідача на не надання нею довідки про заробітну плату померлого годувальника, на підставі якої йому була призначена пенсія, є безпідставними та такими, що суперечать вимогам законодавства, оскільки повторне підтвердження права на пенсію померлих осіб законодавством не передбачено. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що позивачка звернулася із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, відповідно до чинного Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до заяви були надані наступні документи: копія паспорту; копія ідентифікаційного номеру; копія трудової книжки померлого годувальника; копія військового квитка померлого; копія диплома про навчання; довідка про перебування на утриманні.

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи в зоні відчуження до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування її первинними документами.

Померлий годувальник ОСОБА_1 був внутрішньо переміщеною особою, і до того як став на облік до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області отримував пенсію в Кіровському районному управлінні Пенсійного фонду України міста Донецька, яке натепер відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

У зв`язку з цим померлий годувальник ОСОБА_1 отримував пенсію за електронною пенсійною справою, в якій наявний розрахунок його пенсії. Пенсійна виплата здійснювалася по раніше призначеній пенсії. Всі довідки, що ним надавалися за життя до Кіровського районного управління Пенсійного фонду України міста Донецька, залишилися в паперовій пенсійній справі на непідконтрольній території.

З огляду на це, в пенсійній справі померлого годувальника, що сформована Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, відсутні будь які документи, що були наявні в пенсійній справі, яка сформована Кіровським районним управлінням Пенсійного фонду України міста Донецька.

Таким чином, позивачці необхідно надати довідку про заробіток, одержаний померлим годувальником за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком.

16.09.2020 року вона звернулася до відповідача із заявою про переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника її чоловіка ОСОБА_2 , який отримував пенсію відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18.09.2020 року №4421 в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що заявниця не надала довідку про заробітну плату померлого годувальника за період перебування в зоні відчуження, яка використана годувальником за життя для розрахунку його пенсії.

Відповідачем пораховано, що за таких обставин пенсія у разі втрати годувальника згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 без урахування заробітної плати буде складати 1712 грн., а розмір пенсії за віком, яку отримує заявниця згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», складає 2302,41 грн. Тому переводити її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника недоцільно.

Судом також встановлено, що постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.02.2009 року в справі № 2а-36532/08/0570, яка залишена без змін ухвалами Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.06.2009 року та Вищого адміністративного суду України від 14.10.2010 року № К-54567/09, позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі міста Донецька про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено: визнано неправомірними відповідні дії відповідача та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька провести перерахунок основної пенсії 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 50 процентів мінімальної пенсії за віком по 3 групі інвалідності з 01.12.2008 року згідно зі ст.ст 49, 50, ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварі на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму, для осіб, які втратили працездатність.

Судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є особою з інвалідністю 3 групи, причина інвалідності пов`язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК; одержує пенсію по інвалідності та додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Частиною 2 ст. 36 вказаного Закону визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з ч. 3 вказаного Закону до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Позивач є непрацездатною особою - досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і одержує пенсію за віком.

Виявила бажання перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до п. 1 Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2012 року № 685, розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісіями при міністерстві, СБУ (далі - центральні комісії) і комісіями при військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних військових комісаріатах, військовому комісаріаті мм. Києва і Севастополя, територіальних органах міністерства та регіональних органах СБУ (далі - регіональні комісії).

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з п. 2.3 розд. ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються інші, визначені п. 2.3 розд. ІІ Порядку документи:

Щодо документів про заробітну плату, то пп. 3 п. 2.1 розд. ІІ Порядку визначено, що для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3,4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).

Згідно з пп. 10 п. 2.3 розд. ІІ Порядку також надаються такі документи, як експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника сім`ї військовослужбовця строкової служби додається документ, одержаний від військової частини або районного (міського) військового комісаріату чи іншої військової установи, що засвідчує дату та причину смерті військовослужбовця, або документ про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим. Якщо смерть настала після звільнення з військової служби, подаються свідоцтво ДРАЦС про смерть, довідка військового комісаріату про проходження військової служби із зазначенням дати призову, дати і підстав звільнення з військової служби та висновок МСЕК про те, що смерть військовослужбовця пов`язана з проходженням військової служби.

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (абз. 4 пп. 10 п. 2.3 розд. ІІ Порядку).

Отже, системний аналіз наведених вимог законодавства свідчить про те, що пенсії у зв`язку з втратою годувальника, який отримував пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», можуть призначатися із заробітку, одержаного годувальником за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. При цьому заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами.

Враховуючи наведене орган Пенсійного фонду, розглядаючи заяву позивача про переведення її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, зобов`язаний був перш за все дослідити пенсійну справу померлого годувальника та встановити його заробіток в зоні відчуження в 1986-1990 роках, чого ним зроблено не було.

Перекладання такого обов`язку на заявника, що відбулося в спірних правовідносинах та підтверджується прийнятим відповідачем рішенням, суперечить наведеним вимогам законодавствам.

Отже, орган Пенсійного фонду України відповідним рішенням неправомірно відмовив позивачу в переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, посилаючись на зазначені ним обставини.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 16.11.2020 року у відповідача витребувані певні докази, зокрема витребувані всі документи, що лягли в основу оскарженого рішення від 18.09.2020 року №4421 і всі наявні у відповідача докази, що стосуються предмету спору, встановлено строк для подання витребуваних доказів по 02.12.2020 року.

Вказану ухвалу відповідачем отримано 19.11.2020 року. Між тим, жодних доказів ні у встановлений ухвалою строк, ні на час вирішення даної адміністративної справи відповідачем подано не було. Пояснень щодо поважних причин неможливості виконання ухвали суду до суду не подано.

Отже, оскаржене рішення не підтверджено жодними доказами.

Суб`єктом владних повноважень оскаржене рішення прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права, без вчинення необхідних дій та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання принципу пропорційності - без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямовано рішення. Рішення не підтверджено належними та допустимими доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене таке рішення не можна вважати законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

В даному випадку суб`єктом владних повноважень виконано не всі умови, визначені законом, необхідні для правильного вирішення заяви, з якою звернулася позивач.

Разом з тим, суд не може підміняти державний орган рішення, дії або бездіяльність якого оскаржуються, вчиняючи замість нього дії, які входять до його безпосередньої компетенції та які він мав вчинити.

Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховний Суду в рішенні від 07 лютого 2019 року в справі №813/1062/14.

З огляду на наведене та враховуючи те, що для прийняття рішення яке б відповідало вимогам законодавства, відповідачем вчинені не всі дії, а саме не досліджено пенсійну справу померлого годувальника та не встановлено його заробіток в зоні відчуження, і вчинення таких дій належить до безпосередніх повноважень органу Пенсійного фонду, позов підлягає задоволенню частково - з метою ефективного захисту порушених прав позивача порушені права підлягають відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2, ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Посилання відповідача на обставини, що не відображені в його рішенні є неприйнятними, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Посилання відповідача на те, що померлий годувальник є внутрішньо переміщеною особою, і всі довідки, що ним надавалися за життя до Кіровського районного управління Пенсійного фонду України міста Донецька, залишилися в паперовій пенсійній справі на непідконтрольній території (в Донецьку), є неприйнятними, оскільки померлий годувальник тривалий час отримував пенсію у Волноваському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, яке нараховувало йому пенсію, а тому відповідна інформація має бути в наявності у відповідача.

Крім того, відповідачем жодним чином не спростовані твердження позивача про те, що годувальник за життя отримував набагато більшу пенсію, ніж ту, що зазначив відповідач. До того ж поза увагою відповідача залишилися судові рішення щодо пенсії померлого годувальника, які набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки позивачем вимоги про стягнення суми пенсії не заявлялися, тому правові підстави для застосування вказаним норм - відсутні.

Згідно з ч. 8 ст. 139 вказаного Кодексу, яка регулює питання розподілу судових витрат, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, тому відповідно до наведених процесуальних вимог судові витрати, які оплачені позивачем в сумі 840,80 грн., підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85700, Донецька обл., м. Волноваха, вул. Обручева, 17, ) про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18.09.2020 року №4421, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.09.2020 року № 4421 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85700, Донецька обл., м. Волноваха, вул. Обручева, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 11 грудня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда