Справа № 160/3087/20
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 160/3087/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Мельника В.В., Суховарова А.В.,
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 р. (суддя Жукова ЄО.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

18.03.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, де просив поновити позивачу статус ліквідатора ЧАЕС 1 категорії та провести виплату і перерахунок пенсії з 2005 р., обчисливши її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на січень відповідного року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 р. адміністративний позов задоволений частково, скасоване рішення Головного управління пенсійного фонду України у Дніпропетровській області від 20.12.2018 р. № С19262-18, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії по статусу учасника ліквідації ЧАЕС та зобов`язано відповідача відповідно ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснити з 01.10.2017 р. перерахунок ОСОБА_1 пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, а в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що судом досліджені надані позивачем документи, які в повній мірі підтверджують його перебування в зоні відчуження, та як наслідок є підставою для призначення пенсії відповідно до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв`язку з чим, враховуючи факт відмови відповідача в перерахунку пенсії позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вийшов за межі позовних вимог та скасував рішення відповідача від 20.12.2018 р. № С19262-18 і зобов`язав відповідача з 01.10.2017 здійснити перерахунок позивачу пенсії з інвалідності, обчисленої в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення суду, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно правової позиції Верховного Суду єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але посвідчення позивача визнане неправомірним, тобто позивача позбавили статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тому вважають, що однією з умов для перерахунку пенсії відповідно ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачем не дотримано, а саме, відсутній статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

У відзиві позивача на апеляційну скаргу відповідача позивач просив рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду залишити без змін, представник відповідача до суду не з`явився, про дату слухання справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу в його відсутності та задовольнити апеляційну скаргу, а рішення скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши позивача, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію по інвалідності відповідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано до справи копії посвідчення, як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії серії НОМЕР_1 від 25.03.2003 р., посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС від 10.01.2003 р., заяви про перерахунок пенсії від лютого 2003 р., трудової книжки, виданої 26.09.1970 р., довідки Центрально - міського райвійськкомату м. Кривого Рогу, витягу із акту огляду у МСЕК № 271843 від 20.02.2003 р., виписки з акту посвідчення в ВТЕК від 20.02.2003 р., довідки № 143 від 05.03.2003 р., військового білету НОМЕР_2 від 21.02.1978 р., розрахунки пенсії позивача, протоколу про призначення пенсії № 3/114 від 15.07.1993 р., довідки № 4/381 від 22.06.1993 р., тобто надані документи датовані до 05.03.2003 р.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії № 34 від 15.09.2005 р. , заслухавши інформацію про правомірність визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_1 та розглянувши первинні документи ОСОБА_1 (копія довідки ГДА МО України від 15.11.2004 р. № 2931, копію військового квитка, посвідчення, виданого 10.01.1987 в/ч НОМЕР_3 , лист МНС України від 13.09.2005 р. № 02-6486/251), вирішили визнати видачу посвідчення УЛНА на ЧАЕС неправомірною з повідомленням відповідних органів виконавчої влади та рекомендували звернутися в спірну комісію з визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС МНС України.

Листом №2744/0420 від 20.06.07. відповідач повідомив позивача про те, що відповідно протоколу засідання комісії з визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Дніпропетровської державної адміністрації № 34 від 15.09.2005 р. видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС визнали неправомірним в зв`язку з чим з 01.07.2007 р. буде припинено виплату пенсії до остаточного з`ясування ОСОБА_1 питання з обласною МСЕК№3.

Крім того, листом № 900/0515 від 23.04.2012 р. «щодо утримання переплати по пенсії», ГУ ПФУ у Дніпропетровській області повідомляло ОСОБА_1 про утримання надміру виплачених сум пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на підставі довідки обласної МСЕК від 20.03.2003 р. про встановлення інвалідності.

Крім того, судом встановлено, що після визнання комісією з визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС Дніпропетровської державної адміністрації 15.09.2005 р. посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС неправомірним, а також після відрахування надміру виплачених сум пенсії, позивачем рішення комісії не оскаржувалося, та на момент слухання справи в суді дане рішення є чинним.

З матеріалів справи слідує, що 10.12.2018 р. позивач просив відповідача перерахувати з 2005 р. пенсію відповідно ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідачем відмовлено в зазначеному перерахунку.

Частиною 3 Статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції на час звернення позивача до відповідача за перерахунком) передбачено, що «особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Судом встановлено, що позивач військову службу не проходив.

Згідно статті 65 зазначеного Закону встановлено, що «1. Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

…3. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

4. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій».

Але судом встановлено, що в 2005 р. Посвідчення позивача визнане неправомірним.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 27.02.2019 р. по справі № 362/6281/16-а єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-Х11 є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», але посвідчення позивача, що підтверджувало його статус, як учасника, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішенням комісії ще в 2005 р. визнане неправомірним і дане рішення позивачем не оскаржувалося та на час розгляду справи в суді є чинним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями ст.ст. 315,317, 321,322 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 р. скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог .

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя В.В. Мельник

суддя А.В. Суховаров
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
Суддя Л.А. Божко