Справа № 160/12865/19
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів: Рибачука А.І., Шарапи В.М.,
У березні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 або позивачі) звернулися до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУПФУ в Дніпропетровській області або відповідач), в якому просили:
визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати його провести ОСОБА_1 перерахунок і відновити виплату довічно пенсії за віком, у відповідності до норм Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, із застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії, здійснити осучаснення пенсії, у відповідності до пенсійної реформи України, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок, починаючи з моменту припинення виплати пенсії - 01.11.2015;
визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати його провести ОСОБА_2 перерахунок і відновити виплату довічно пенсії за віком, у відповідності до норм Закону №1058-IV, з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, із застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії, здійснити осучаснення пенсії, у відповідності до пенсійної реформи України, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів за затримку виплати пенсії, на визначений позивачем банківський рахунок, починаючи з моменту припинення виплати пенсії - 01.11.2015;
відповідно до пункту 1 частини другої статті 371 КАС України допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог, шляхом стягнення одним платежем всієї суми боргу, починаючи з 01.11.2015 по день фактичної виплати;
відповідно до частини першої статті 372 КАС України покласти обов`язок щодо забезпечення виконання рішення на начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області;
відповідно до частини шостої статті 245, частини першої статті 382 КАС України зобов`язати начальника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в 14-денний термін надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020, позов задоволено частково:

визнано протиправним і скасовано рішення відповідача, оформлене листом від 06.11.2019 №7985/К-09, про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у поновленні раніше призначеної пенсії;

зобов`язано ГУПФУ в Дніпропетровській області здійснити поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 28.10.2019;

зобов`язано ГУПФУ в Дніпропетровській області здійснити поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 28.10.2019;

звернуто до негайного виконання рішення суду в межах присудження суми пенсії ОСОБА_1 за один місяць, відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України;

звернуто до негайного виконання рішення суду в межах присудження суми пенсії ОСОБА_2 за один місяць, відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26.11.2020 скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі №160/12865/19 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУПФУ в Дніпропетровській області провести поновлення та виплату ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пенсії з компенсацією втрати частини доходів та у цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Абзаци третій та четвертий резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі №160/12865/19 викладено в такій редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.11.2015 на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 01.11.2015 на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів».

В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі №160/12865/19 залишено без змін.

30.11.2020 на адресу Верховного Суду від позивачів надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі, у якій останні просять вирішити питання розподілу судових витрат, а також визначити спосіб виконання судового рішення в частині щодо поновлення виплати пенсії з одночасним її осучасненням згідно з пенсійною реформою.

Ухвалою Верховного Суду від 08.12.2020 розгляд заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про прийняття додаткового судового рішення у справі призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Верховний Суд розглянув зазначену заяву та дійшов висновку про наявність правових підстав для її часткового задоволення, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Верховний Суд зазначає, що судове рішення повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти судового рішення є ухвалення додаткового рішення (додаткової постанови чи ухвали). При цьому, законодавець виділив вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд ухвалює додаткове судове рішення у справі.

Постановою Верховного Суду від 26.11.2020 залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволені позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і відновити позивачам виплату довічно пенсії за віком, у відповідності до норм Закону №1058-IV, з урахуванням змін в пенсійному законодавстві, як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, із застосуванням всіх підвищень, надбавок і доплат, передбачених пенсійним законодавством України на момент поновлення виплати пенсії, здійснити осучаснення пенсії, у відповідності до пенсійної реформи України, з одночасним проведенням індексації.

Цією ж постановою скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі №160/12865/19 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ГУПФУ в Дніпропетровській області провести поновлення та виплату ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пенсії з компенсацією втрати частини доходів та у цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Також абзаци третій та четвертий резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 у справі №160/12865/19 викладено в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01.11.2015 на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити поновлення та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 01.11.2015 на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів».

З огляду на зазначене, доводи заявників про те, що суд касаційної інстанції вирішивши питання про право, проте не визначив способу виконання судового рішення є необґрунтованими, а тому відсутні правові підстави для винесення у справі додаткового судового рішення в цій частині.

Одночасно Верховний Суд звертає увагу на те, що вимога позивачів через процедуру ухвалення додаткового судового рішення осучаснити розмір пенсії спрямована насамперед на зміну ухваленого судового рішення у справі, що суперечить вимогам статті 254 КАС України.

Також у поданій заяві позивачі просять Суд вирішити питання розподілу судових витрат.

За змістом частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до положень частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною сьомою статті 6 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Як свідчать обставини справи, позивачами фактично заявлено по одній вимозі немайнового характеру та відповідно пропорційно долі заявлених кожним з них вимог всього за розгляд справи сплачено судовий збір у сумі 6 915,60 грн (з них: до суду першої інстанції за подання позову - 1 536,80 грн; до суду апеляційної інстанції за подачу апеляційної скарги - 2 305,20 грн; до суду касаційної інстанції за подання касаційної скарги - 3 073,60 грн), що підтверджується документально.

При ухваленні судового рішення у справі, Верховний Суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що є підстави для ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат.

Враховуючи, що понесені позивачами витрати на сплату судового збору за розгляд справи підтверджені документально, а також те, що фактично справу вирішено на користь позивачів, судові витрати, понесені ними на сплату судового збору мають бути присуджені на їх користь в частині (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог), а саме: у розмірі 3 457,80 грн кожному.

Керуючись статтями 139, 252, 345, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про прийняття додаткового судового рішення у справі №160/12865/19 задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову у справі №160/12865/19.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м. Дніпро-94, вул. Набережна Перемоги, 26; ) у розмірі 3 457 (три тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 80 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м. Дніпро-94, вул. Набережна Перемоги, 26; ) у розмірі 3 457 (три тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень 80 копійок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

А. І. Рибачук

В. М. Шарапа