Справа № 640/30819/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 грудня 2020 року м. Київ № 640/30819/20

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Кабінету Міністрів України (01008, м.Київ, вул. Грушевського, 12/2)

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2020 № 1509-р «Про тимчасове покладення обов`язків Голови Державної інспекції містобудування України на ОСОБА_2 ».

Одночасно із адміністративним позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- заборони першому заступнику Голови Державної інспекції містобудування України ОСОБА_2, виконувати обов`язки Голови Державної інспекції містобудування України, видавати та підписувати накази, розпорядження, доручення (в тому числі щодо початку тимчасового виконання обов`язків голови ДІМ, призначення на посади державних службовців апарату ДІМ, укладення контрактів про проходження державної служби) укладати та підписувати будь-які угоди від імені ДІМ, приймати та підписувати рішення про розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є ДІМ, до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за результатами оскарження розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2020 № 1509-р «Про тимчасове покладення обов`язків Голови Державної інспекції містобудування України на ОСОБА_2 »;

- зупинення розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2020 № 1509-р «Про тимчасове покладення обов`язків Голови Державної інспекції містобудування України на ОСОБА_2 » до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за результатами оскарження розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2020 № 1509-р «Про тимчасове покладення обов`язків Голови Державної інспекції містобудування України на ОСОБА_2 ».

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на протиправність дій відповідача щодо відсторонення ОСОБА_1 від виконання повноважень за посадою Голови Державної інспекції містобудування України, а також незаконність дій відповідача щодо порушення дисциплінарного провадження відносно його. Крім того, позивач вказує на очевидність ознак протиправності розпорядження до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за результатами оскарження розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2020 № 1509-р «Про тимчасове покладення обов`язків Голови Державної інспекції містобудування України на ОСОБА_2 ».

На переконання позивача невжиття заходів забезпечення позову, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів, на захист яких подано позов, стане неможливим або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль.

Відповідно до частин 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зауважити, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік заходів забезпечення позову. Відповідно до частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Так, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Необхідно зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Як вбачається з доданих до позовної заяви матеріалів, будь-яких фактичних даних, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може ускладнити виконання рішення суду чи призвести до необхідності докладати значні зусилля для відновлення прав позивача - суду не надано.

Разом з тим, у відповідності до приписів пункту 1 частини 3 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії;

Виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд приходить висновку, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів, за яких в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони першому заступнику Голови Державної інспекції містобудування України ОСОБА_2, виконувати обов`язки Голови Державної інспекції містобудування України до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за результатами оскарження розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2020 № 1509-р «Про тимчасове покладення обов`язків Голови Державної інспекції містобудування України на ОСОБА_2 » буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень та дій Уряду в межах спірних правовідносин може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості, достовірності та достатності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Таким чином, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 150-154, 241, 243, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя А.Б. Федорчук