Справа № 240/776/20
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/776/20

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.

Суддя-доповідач: Франовська К.С.

10 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до Спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор" про стягнення податкової заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2020 року Головне управління ДПС у Житомирській області звернулось в суд з позовом до Спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор" про стягнення податкової заборгованості в сумі 2362916,79 грн. з рахунків у банку, що обслуговують платника.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року позов Головного управління ДПС у Житомирській області задоволено. Стягнуто з Спільного українсько-іспанського підприємства «Іскор» на користь державного бюджету в особі Головного управління ДПС у Житомирській області податковий борг в сумі 2362916,79 грн. з рахунків у банку, що обслуговують такого платника податків.

Вказане рішення в частині стягнення суми пені 955 437,85 грн. в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати .

Зокрема, скаржник зазначає, що звертаючись до суду з позовом, контролюючий орган не подав розрахунку суми нарахованої пені. Відповідач провів самостійно розрахунок пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, і обрахована сума не відповідає сумі, визначеній позивачем. Суд першої інстанції цих обставин не перевірив, а відтак, ухвалив рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року в порядку ст.80 КАС України витребувано у Головного управління ДПС у Житомирській області розрахунок пені, визначеної до стягнення в сум 955 437,85 грн., оскільки ні до позовної заяви , ні в судовому засіданні позивачем такий розрахунок не поданий.

На виконання ухвали суду, 09 грудня 2020 року надійшов розрахунок ГУ ДПС у Житомирській області, згідно якому сума пені, що нарахована на суму платежу з податку на прибуток 104 472,07 грн. становить 24 534,55 грн.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явились, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржене рішення змінити, враховуючи наступне.

У даній справі судом встановлено, що на підставі направлень від 19.07.2017 №1445-1450, виданих ГУ ДФС у Житомирській області, уповноваженими особами ГУ ДФС у Житомирській області, згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.2, п.77.4, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведено документальну планову виїзну перевірку СУІП «Іскор» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та з питань дотримання вимог законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2014 до 31.12.2016.

За результатами проведення документальної планової виїзної перевірки складено акт перевірки від 31.01.2018 №134/06-30-14-01/14350815 за висновками якого встановлено порушення СУІП «Іскор» податкового законодавства.

На підставі висновків акту документальної планової виїзної перевірки від 31.01.2018 №134/06-30-14-01/14350815 ГУ ДФС у Житомирській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 15.02.2018 №, яким СУІП «Іскор» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 228101,00 грн (182481,00 грн - за податковими зобов`язаннями та 45620,00 грн - за штрафними санкціями);

- податкове повідомлення-рішення від 15.02.2018 №, яким СУІП «Іскор» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 851677,00 грн (702267,00 грн - за податковими зобов`язаннями; 149410,00 грн - за штрафними санкціями);

- податкове повідомлення-рішення від 15.02.2018 №, яким СУІП «Іскор» зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі: за 2015 рік - 1107662,00 грн; за 2016 рік -1113012,00 грн.

Не погодившись із податковими повідомленнями-рішеннями СУІП «Іскор» звернулось до суду з адміністративним позовом у справі №806/1042/18.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.02.2018 №, у частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 747049,00 грн, з яких: 597639,00 грн - податкові зобов`язання та 149 410,00 грн - штрафні санкції.

В частині 104 628,00 грн. (за податковими зобов`язаннями) у задоволенні позову відмовлено.

18 березня 2019 року контролюючий орган прийняв податкове повідомлення - рішення №, яким визначив СУІП "Іскор" суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 104 628,00 грн. (а.с.53).

Відповідно до положень ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності

Податковим боргом, згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відтак, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1 ст.95 ПК України).

Згідно п.95.3 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п.95.4 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, постановою КМ України від 29.12.2010 № 1244 «Про деякі питання реалізації статті 95 ПК України» затверджено порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок його податкового боргу, який визначає механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Відтак, на законодавчому рівні встановлено порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: стягнення коштів, які перебувають у власності боржника, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна боржника, яке перебуває у податковій заставі.

Отже, позивачем обрано правильний спосіб погашення податкового боргу відповідача, вказавши джерело його погашення, оскільки саме такий спосіб передбачений ПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про неправильне визначення позивачем суми пені до сплати, то вони є обґрунтованими.

Відповідно до підпунктів 129.1.1.-129.1.3. пункту 129.1. статті 129 ПК України, нарахування пені розпочинається: 129.1.1. - при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); 129.1.2. - при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); 129.1.3. - при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

За правилами пункту 129.2 статті 129 ПК України, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Пунктом 129.3. статті 129 ПК України передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У відповідності до пункту 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Таким чином, положеннями ст.129 ПК України передбачено можливість нарахування пені лише у разі прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання та, як наслідок, виникнення боргу.

В порушення наведених норм податкового законодавства, позивач нарахував пеню 955 437,85 грн. на всю суму податку на прибуток 1059 909,92 грн., а не на суму 104 472,07 , яка з 18.03.2019 року є узгодженою.

Згідно поданого позивачем до суду апеляційної інстанції розрахунку, пеня на вказану суму податкового боргу складає 24 534,55 грн.

Суд першої інстанції на викладене уваги не звернув, внаслідок чого ухвалив рішення, яке в обумовленій частині підлягає зміні із зменшенням суми стягнення суми нарахованої пені. Передбачених законом підстав для закриття провадження у цій частині, про що просить позивач у клопотанні до апеляційного суду, немає.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв оскаржене рішення з додержанням норм процесуального права.

Згідно ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення;.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в обумовленій частині з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор" задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року змінити, зменшивши розмір стягнення суми пені, нарахованої на суму податкового боргу 104 472,07 грн. (податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів) з 955 437,85 грн. до 24 534, 55 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 грудня 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Боровицький О. А. Совгира Д. І.