Справа № 260/1894/19
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2020 рокум. Ужгород№ 260/1894/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Жирош С.Ю.

та осіб, які беруть участь у справі:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - Коваленко О.М.;

представник відповідача - Олашин О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головне управління Національної поліції України в Закарпатській області, в якому просить:

1. визнати незаконним та скасувати наказ № 2097 від 25 жовтня 2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення звільнення з органів поліції;

2. визнати незаконним та скасувати наказ ГУ НП в Закарпатській області № 221 о/с від 26 жовтня 2019 року в частині звільнення ОСОБА_1 з Національної поліції;

3. поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивує тим, що з оскаржуваними наказами категорично не згідний, так як вважає такі незаконними та такими, що не відповідають чинному законодавству. Зокрема, зазначає, що кримінальна та дисциплінарна відповідальності є різними видами відповідальності. Виходячи з даного твердження, факти які вважаються встановленими стороною обвинувачення не є фактами встановленими при притягненні до дисциплінарної відповідальності, тобто при проведенні службового розслідування уповноважені посадові особи повинні належними та допустимими доказами довести наявність вчинення особою дисциплінарного проступку. У відповідності до матеріалів дисциплінарного провадження, будь-якого доказу вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку не отримано. Виключно єдиним документом, який вказує на, ніби то вчинення кримінального правопорушення, є підозра по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000309. Однак, ніяк не вказано отримання вказаної підозри, тобто ким вона надана і для якої мети. Просить звернути увагу, на те, що відповідач при визначенні виду дисциплінарного стягнення мав врахувати тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, з мотивів наведених у позовній заяві та просили суд позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, з мотивів наведених у письмовому відзиві на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, зазначила, що матеріалами службового розслідування встановлено безвідповідальне відношення до своїх обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме - у доставленні без відповідної реєстрації в журналі до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 та залишені його без нагляду у адміністративній будівлі Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, що в подальшому призвело до отримання І. буковим 13 вересня 2019 року тілесних ушкоджень під час перебування в Ужгородському відділі поліції, що стало наслідком низьких ділових та моральних якостей ОСОБА_3 , недотримання ними вимог статей 1, 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, статті 18 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» та п.п.1-7розділу 11 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179. Відповідачем ГУНП в Закарпатській області службове розслідування щодо перевірки факту порушення дисципліни окремими поліцейськими Ужгородського ВП ГУНП проведено у відповідності до Порядку проведення службового розслідування затвердженого наказом МВС №893 від 07.11.2018. Оскаржуваний наказ ГУНП в Закарпатській області №2097 від 25.10.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача прийнятий згідно Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, який реалізовано наказом ГУНП в Закарпатській області №277 о/с від 19.12.2019 про звільнення ОСОБА_3 зі служби в поліції, a тому посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства про державну службу та КЗпП є безпідставними та необрунтованими, оскільки проходження служби в поліції повністю врегульовано спеціальними нормами. Разом з тим, зазначила, що це надзвичайна подія за участю поліцейських, яка викликала суспільний резонанс і була широко висвітлена в засобах масової інформації. Враховуючи наведене, зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі - ГУНП в Закарпатській області) "Про створення дисциплінарної комісії та проведення службового розслідування" від 18.09.2019 року № 1810 було призначено службове розслідування за фактом перевищення службових повноважень окремими працівниками Ужгородського ВП ГУНП по відношенню до затриманого гр. ОСОБА_5 , який 13.09.2019 року звернувся за медичною допомогою до Центральної міської лікарні м. Ужгорода з діагнозом: перелом променевої кістки із зміщенням, забійна рана підборіддя, тупа травма живота. Окрім цього, на своїй сторінці у соціальній інтернет мережі «Facebook» громадський активіст ОСОБА_6 опублікував відомості щодо неправомірних дій працівників Ужгородського ВП ГУНП по відношенню до ОСОБА_4 (а.с. 71).

За результатами проведеного службового розслідування складено Висновок про результати службового розслідування за фактом неправомірних дій з боку окремих працівників Ужгородського ВП ГУНП відносно гр.. ОСОБА_4 та І. Гарматія. від 25 жовтня 2019 року, який затверджено Т.в.о. начальника ГУНП в Закарпатській області І. Пеняк (а.с. 284-310).

Як вбачається із вказаного висновку, за результатами дисциплінарного провадження встановлено наступне.

13 вересня 2019 року о 05:08 зі служби « 102» до Ужгородського відділу поліції надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що на вид знайома особа нанесла йому тілесні ушкодження (ЄО Ужгородського ВП ГУНП № 20322).

Цього ж дня о 06:52 зі служби « 102» до Ужгородського відділу поліції надійшло повідомлення від лікаря (Тимчук) Центральної міської клінічної лікарні м. Ужгород про те, що ОСОБА_8 був доставлений з вул. Тельмана, 18 з діагнозом: перелом променевої кістки із зміщенням, забійна рана підборіддя, тупа травма живота (ЄО Ужгородського ВПТУНП № 20324).

13 вересня 2019 року за фактом отримання "тілесних ушкоджень гр. І. Буковим працівниками слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП відомості внесено в ЄРДР № 0002935 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження).

13 вересня 2019 року за даним фактом заступник начальника-начальник відділу - кримінальної поліції Ужгородського ВП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_9 доповів рапортом начальникові Ужгородського ВП ГУНП полковнику поліції Віталію Мацолі про те, що близько 04.30 на виконання доручення слідчого СВ Ужгородського відділу поліції старшого лейтенанта поліції Василя Ухаля від 29 серпня 2019 року № 10007/106/25/1-2019 у рамках кримінального провадження від 14 серпня 2019 року №1201.529 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (скоєння крадіжки , шляхом проникнення до приміщення підприємства "Євроімекс-інвест" за адресою: м. Ужгород, вул. Гранітна, 48) до Ужгородського відділу поліції працівниками ВКП, а саме старшим оперуповноваженим ВКП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області майором поліції Сергієм Романом, 29 червня 1982 р.н., та старшим оперуповноваженим цього ж відділу кримінальної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 , 11 квітня 1989 р.н. було запрошено невідомого громадянина для встановлення особи та перевірки на предмет причетності до вчинення крадіжок на території м. Ужгорода. У відділі поліції було встановлено анкетні дані запрошеного громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимий за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених статтями 185, 186, 187,190 КК України.

У рапорті зазначено, що ОСОБА_11 під час спілкування з оперуповноваженим ОСОБА_12 повідомив останньому про його причетність до скоєння крадіжки з приміщень офісу розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В подальшому ОСОБА_11 з метою уникнення відповідальності здійснив втечу через відкрите вікно в службовому кабінеті № 55, який розташований на четвертому поверсі адмінприміщення Ужгородського відділу поліції, в результаті чого впав на землю та втік в невідомому напрямку.

В ході моніторингу системи ITC ІПНП України було встановлено, що ОСОБА_11 звернувся за медичною допомогою до Ужгородської міської лікарні зі тілесними ушкодженнями, отриманими внаслідок падіння. За даним фактом, наказом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 13 вересня 2019 року №197 призначено службове розслідування.

16 вересня 2019 року о 11:06 зі служби « 102» до Ужгородського відділу поліції надійшло повідомлення від лікаря (Дітковський) Центральної міської клінічної лікарні м. Ужгород за фактом побиття 14 вересня 2019 року гр.. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 . Зокрема, лікарями встановлено діагноз у вигляді: забою грудної клітки зліва, множинних забоїв та саден верхніх кінцівок, навколо орбітальної гематоми справа. На місце події виїхали працівники слідчо-оперативної групи Ужгородського відділу поліції у складі слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_14 та старшого оперуповноваженого цього ж відділу кримінальної поліції І. Чопея. Від надання пояснень за вказаним фактом гр. ОСОБА_15 відмовився (ЄО Ужгородського ВП ГУНП № 20622).

16 вересня 2019 року за даним фактом працівниками прокуратури Закарпатської області відомості внесено в ЄРДР № 0000309 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України за фактом перевищення службових повноважень окремими працівниками Ужгородського ВП ГУНП.

17 вересня 2019 року працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові у рамках зазначеного кримінального провадження було проведено огляд місця події та невідкладний обшук на території та в адмінприміщеннях Ужгородського відділу поліції, зокрема в службових кабінетах № 55, 57, розташованих на четвертому поверсі та в черговій частині. У ході зазначених слідчих дій було вилучено журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Ужгородського ВП ГУНП, а також сервер, на якому зберігається інформація з камер відеоспостереження, які встановлені в Ужгородському відділі поліції.

Під час службового розслідування ОСОБА_16 та ОСОБА_17 починаючи з 18 вересня 2019 року 23 вересня 2019 року на неодноразові виклики для надання пояснення не реагували, уникаючи зустрічі з дисциплінарною комісією. 23 вересня 2019 року відмовилися від надання пояснень, посилаючись на ст. 63 Конституції України. У подальшому 08 жовтня 2019 року ОСОБА_16 та ОСОБА_17 самостійно з`явилися до представників дисциплінарної комісії для з наміром надати пояснення.

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Закарпатській області встановлено, що ОСОБА_11 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і був засуджений, а саме в 2017 році за ч. 2 ст. 187, в 2012 році за ч. 2 ст. 186, в 2013 році за ч. 2 ст. 190, а також в 2018 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Закарпатській області встановлено, що ОСОБА_15 також притягувався до кримінальної відповідальності в 2018 році за ч. 3 ст. 408 КК України (дезертирство).

З даного приводу було опитано ОСОБА_18 ,яка зазначила, що в її присутності С. Роман та ОСОБА_17 фізичну силу та спецзасоби до громадян не застосовували. Чому ОСОБА_15 доставлявся до У жгородського відділу поліції їй невідомо.

Також були опитані начальник Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області полковник поліції ОСОБА_19 , заступник начальника - начальник Ужгородського ВП ГУНП полковник поліції ОСОБА_20 , заступник начальника ВКП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_21 , заступник начальника ВКП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області Ю. Дьордяй, старший інспектор чергової частини сектору моніторингу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_22 , інспектор СІП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області О.Середич, старший інспектор-черговий цього ж ГУНП А. Мигальчинець, оперуповноважений ВКП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_23 , та інші працівники Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Згідно наданої відповіді (вих. № 11615/106/25/1-2019 від 15 жовтня 2019 року) із Ужгородського відділу поліції встановлено, що відповідно до записів в книзі обліку озброєння Ужгородського ВП ГУНП поліцейські ОСОБА_16 та ОСОБА_17 13 вересня 2019 року спецзасоби «кайданки» не отримували, на постійне зберігання вказаний спецзасіб їм не видавався.

Під час службового розслідування довести факт неправомірних дій з боку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по відношенню до І. Букова та І. Гарматія, в частині заподіяння 13 вересня 2019 року вказаними громадянами тілесних ушкоджень на момент їх перебування в Ужгородському відділі поліції без проведення слідчих дій не видалось можливим.

На підставі вказаного, комісійне службове розслідування закінчено та зокрема, за грубе порушення вимог статей 1, 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VІІІ «Про Національну поліцію», пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, підпунктів 1,2,3,5,6,7 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що проявилося у безпідставному затриманні та доставленні до відділу поліції І. Букова, застосуванні спецзасобу «кайданки», діях, які призвели до отримання 13 вересня 2019 року вказаним громадянином тілесних ушкоджень під час перебування в Ужгородському відділі поліції, перешкоджанню проведенню службового розслідування та скоєнні вчинку, який компрометує його, як поліцейського та дискредитує поліцію в цілому, оперуповноваженого ВКП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до підпунктів 7 пункту 3 статті 13 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції", звільнити із служби в поліції.

За наслідками розгляду даного службового розслідування 25 жовтня 2019 року Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області було винесено наказ № 2097 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Ужгородського ВП ГУНП» (а.с. 311). Вказаним наказом, за грубе порушення вимог ст.ст. 1, 12 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ «Про Національну поліцію», пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, підпунктів 1,2,3,5,6,7 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що проявилося у безпідставному затриманні та доставленні до відділу поліції І. Букова, застосуванні спецзасобу «кайданки», діях, які призвели до отримання 13 вересня 2019 року вказаним громадянином тілесних ушкоджень під час перебування в Ужгородському відділі поліції, перешкоджанню проведенню службового розслідування та скоєнні вчинку, який компрометує його, як поліцейського та дискредитує поліцію в цілому, оперуповноваженого ВКП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтинанта поліції ОСОБА_1 , відповідно до підпунктів 7 пункту З статті 13 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції", звільнено із служби в поліції.

Наказом № 221 о/с від 26 жовтня 2019 року відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області - з 28 жовтня 2019 року.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" №580-VІІІ від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VІІІ).

Відповідно до приписів частини першої статті 17 Закону №580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині першій статті 18 Закону №580-VІІІ передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 64 Закону №580-VІІІ визначено текст Присяги працівника поліції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

За змістом статті 7 цього ж Статуту службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, передбаченими такими нормативними актами.

Частиною 1 статті 12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає: в порушенні ним службової дисципліни; невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі; порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських; а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.18, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2019 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Пунктом першим Розділу V Порядку №893 закріплено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського: 1)з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення; 2) установлення: причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі пункту першого Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача ініційоване службове розслідування, результати якого, стали підставою для винесення оскаржуваних наказів.

В основу висновків відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, покладено твердження комісії щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що стало наслідком невиконання позивачем вимог законів, зокрема не зареєстровано особу при запрошенні до відділення поліції. Однак, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що реєстрація осіб, які запрошуються до відділення поліції не входить до обовязків позивача. Крім того, як також встановлено судом, І. Буков сам погодився сісти до автомобіля і добровільно зайшов до відділення поліції, і під час перебування у відділенні поліції не мав статусу ні затриманого, ні підозрюваного, протоколи відповідні або процесуальні рішення з даного приводу відсутні, у звязку з чим ОСОБА_11 міг вільно пересуватися в межах будівлі поліцейського відділення.

Так, відповідно до вимог статті 33 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський може опитати особу, якщо існує достатньо підстав вважати, що вона володіє інформацією, необхідною для виконання поліцейських повноважень. Для опитування поліцейський може запросити особу до поліцейського приміщення.

Як вбачається із матеріалів службового розслідування та встановлено у судовому засіданні, неодноразово судимий гр. ОСОБА_11 був запрошений позивачем до відділення поліції на виконання доручення слідчого СВ Ужгородського відділу поліції старшого лейтенанта поліції Василя Ухаля від 29.08.2019 № 10007/106/25/1-2019 у рамках кримінального провадження від 14.08.2019 №1201.529 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (скоєння крадіжки, шляхом проникнення до приміщення підприємства «Євроімекс-інвест» за адресою: м. Ужгород, вул. Гранітна, 48).

Відтак, суд не знайшов підтвердження посилання відповідача на безпідставне затриманні та доставлення до відділу поліції ОСОБА_4 позивачем, що є однією із підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача.

Наказом від 11 жовтня 2018 року № 828 затверджена Інструкція з організації забезпечення, зберігання та експлуатації озброєння в Національній поліції України, в якій зазначено , що: затвердження графіків видачі і приймання зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту й чищення зброї в органах (підрозділах) поліції покладається на працівників, визначених наказами керівництва органів (підрозділів) поліції; за наявності підстав для видачі зброї, боєприпасів, спеціальних засобів та засобів індивідуального захисту оперативний черговий (або особа, яка тимчасово його замінює) видає поліцейським серед іншого:спеціальні засоби та засоби індивідуального захисту; за наявності підписів осіб, які їх отримують: у книзі нарядів - для виконання службових обов`язків чи проведення занять зі службової підготовки на строк не більше доби; у книзі видачі й приймання озброєння - в інших випадках. Оперативному черговому (або особі, яка тимчасово його замінює) заборонено видавати озброєння без підпису особи, яка його отримує, та раніше часу, зазначеного в книзі нарядів або в іншому дозволі на отримання озброєння. Приймаючи озброєння, оперативний черговий (або особа, яка його замінює) перевіряє номери, кількість, стан і справність, розкладає по встановлених для зберігання шафах і місцях, робить відповідні відмітки в обліковій документації. Про факти втрати, затримання здавання озброєння оперативний черговий доповідає письмово рапортом керівнику органу (підрозділу) поліції. Про втрату чи неповернення в установлений строк озброєння, що знаходиться на тимчасовому зберіганні, відповідальні за озброєння повинні письмово повідомляти керівництво підрозділу, з якого воно передане на зберігання.

В судовому засіданні встановлено, що спецзасіб кайданки позивачу під час вказаних подій не видавалися, кайданки, на які вказує ОСОБА_11 ніде не виявлені, результати інвентаризації спецзасобів або їх відсутність на місці зберігання в матеріалах справи відсутні, а отже посилання у висновку як на одну з підстав допущених позивачем порушень у незаконному застосуванні спецзасобу «кайданки» є безпідставним.

Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджені Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України . Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Основні вимоги до поведінки поліцейського встановлені у Розділі ІІ Правил, а саме:

Під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу;

дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики;

зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Судом не встановлено, а відповідачем не доведено ні матеріалами службового розслідування ні під час судового розгляду даної справи порушення позивачем підпунктів 1,2,3,5,6,7 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, про що вказано в оскаржуваних наказах та на порушення як на підставу вказано у висновку службового розслідування.

Посилаючись на порушення Правил етичної поведінки поліцейських відповідач чітко не вказав, які саме правила були порушені.

Відповідач вказує на порушення позивачем ст.ст.1,12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», однак в даному законі немає будь яких норм які були порушені Позивачем при виконанні службових обов`язків. Разом з тим, Відповідачем взагалі не конкретизовано, що саме порушив Позивач, так як в ст. ст. 1,12 вищезгаданого Закону наявні 6 частин та майже 20 пунктів.

Згідно положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень шляхом надсилання рекомендованого листа з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Однак, при проведенні службового розстеження було зазначено що позивач уникає спілкування з дисциплінарною комісією та не з`являється на їх виклики, при цьому не зазначено та не долучено відповідних доказів до справи, які підтверджують даний факт, а отже, не можуть бути взяті судом до уваги.

Допитані в якості свідків ОСОБА_24 , яка працює начальником сектору кадрового забезпечення Ужгородського відділу поліції та свідок ОСОБА_25 , який працював під час вказаних подій безпосереднім керівником позивача в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивач телефонував їм про перебування на лікарняному.

Однак, суд зауважує, що частиною 3 статті 21 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" встановолено, що перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення, яка у даному випадку є спеціальною нормою і підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідачем прийнято рішення про застосування до позивача найвищого дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, яке є найсуворішим. У той же час, суд вважає, що звільнення позивача зі служби є передчасним заходом реалізації дисциплінарного стягнення, адже на момент його звільнення, ще здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, за ознаками частини першої статті 365 КК України - перевищення влади або службових повноважень.

Разом з тим, суд констатує, що під час винесення оскаржуваних наказів, відповідачем не було взяти до уваги обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди.

Згідно статті 42 Закону України "Про Національну поліцію України", поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу: фізичний вплив (сила), застосування спеціальних засобів, застосування вогнепальної зброї.

Стаття 44 Закону України «Про Національну поліцію України» регулює підстави застосування фізичної сили, до яких відноситься: забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Стаття 43 Закону України "Про Національну поліцію" визначає, що поліцейський зобов`язаний заздалегідь повідомити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Суд звертає увагу на те, що у ході службового розслідування будь - якого доказу вчинення позивачем дисциплінарного проступку не отримано. Виключно єдиним документом який вказує, на вчинення ним кримінального правопорушення, є підозра по кримінальному провадженню.

Вирішення питання про звільнення позивача зі служби в поліції за відсутності ознак вчинення ним дисциплінарного поступку у звязку з відсутності обставин , на які суд вказав вище, можливе тільки після встановлення обставин причетності його до скоєного злочину по кримінальному провадженню. На день розгляду справи вина Позивача у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України не доведена.

Окрім підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 ККУ (Перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого) не підтвердженої у встановленому законом порядку, ознак будь-якого іншого діяння, яке б підпадало під ознаки проступку, що дискредитує звання органів внутрішніх справ, та могло б бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, висновок службового розслідування не містить.

Суд звертає увагу, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21.05.2014 та від 01.07.2014 (реєстраційні номери судових рішень в ЄДРСР - 39088425 та 39891898 відповідно).

В даній справі суд керується ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", якою вставлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) від 28.11.2002 суд зробив наступний висновок: «Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне право положення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави".

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що п. 2 Наказу Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області № 2097 від 25 жовтня 2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення з органів поліції є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки судом встановлено, що наказ № 2097 від 25 жовтня 2019 року є протиправним, то і прийнятий на його підставі наказ Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області № 221 о/с від 26 жовтня 2019 року в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Умови обчислення середньої заробітної плати визначаються Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі Порядок 100) та згідно п. "з" ст. 1 Порядку 100 цей Порядок застосовується при обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пунктом 3 ч.2 Порядку 100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати, передбачено, що у всіх інших випадках (крім випадків обчислення середньої заробітної плати для оплати щорічної відпустки) збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до п. 8 ч.2 Порядку 100, обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з абзацом п`ятим п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24.12.1999 року за № 13, при задоволенні вимог про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

Відповідно до довідки ГУНП в Закарпатській області від 28 січня 2020 року № 133/106/9 розмір заробітної плати ОСОБА_1 за серпень 2019 року складає 15379,03 (31 день) та вересень 2019 року 12979,03 (30 днів). Відтак, середньомісячний розмір заробітної плати позивача складає 14179,03 (28358,06/2), середньоденний розмір заробітної плати складає 464,88 грн.

Виходячи з наведеного, час вимушеного прогулу ОСОБА_1 за період 29 жовтня 2019 року по 04 грудня 2020 року становить 401 календарний день, а отже стягненню на його користь підлягає 186416,88 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати у межах стягнення за один місяць у розмірі 14179,03 грн. підлягає до негайного виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскарженого наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача та наказу про його звільнення, відтак позовні вимоги підтвердженні належними та допустимими доказами. Відтак, позов необхідно задовольнити частково та визнати протиправними дії ГУНП в Закарпатській області щодо звільнення позивача зі служби в поліції, визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Закарпатській області від 25 жовтня 2019 року № 2097 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення - звільнення з органів поліції та наказ від 26 жовтня 2019 року № 221 о/с "По особовому складу" в частині звільнення позивача зі служби в поліції, поновити позивача на займаній на час звільнення посаді, а також стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 жовтня 2019 року по 04 грудня 2020 року, із утриманням податків та інших обов`язкових платежів.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (вул. Ф. Ракоці, буд.13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати п. 2 Наказу Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області № 2097 від 25.10.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення із служби в поліції.

3. Визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області № 221 о/с від 26.10.2019 року в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

4. Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на посаді старшого лейтенанта поліції оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області - з 29 жовтня 2019 року.

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (вул. Ф. Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 186 416,88 грн. (сто вісімдесят шість тисяч чотириста шістнадцять грн. вісімдесят вісім коп.)

6. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого лейтенанта оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області підлягає до негайного виконання.

7. Рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середньомісячного заробітку за один місяць в розмірі 14 179,03 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят дев`ять грн. 03 коп.) підлягає до негайного виконання.

8. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14 грудня 2020 року.

СуддяС.А. Гебеш