Справа № 140/14140/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

11 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/14140/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви в частині позовних вимог без розгляду в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 24 квітня 2020 року № на суму 495 075,77 грн., № на суму 643 521,00 грн., № на суму 71 560,00 грн., № на суму 41 256,24 грн., рішення від 24 квітня 2020 року №0 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 76 731,00 грн. та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08 вересня 2020 року №Ф-104550-55 на суму 470 793,59 грн.

17 листопада 2020 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої окрім зазначених в позовній заяві рішень позивач просить скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24 квітня 2020 року №Ф-.

Представник відповідача 05 листопада 2020 року подав клопотання про залишення позову в частині вимог без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду із позовними вимогами про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08 вересня 2020 року №Ф-104550-55, рішення про застосування штрафних санкцій від 24 квітня 2020 року №0 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 24 квітня 2020 року №Ф-

Позивач заяву про поновлення строку звернення до суду в частині зазначених позовних вимог не подав.

Дослідивши письмові докази, дійшов до таких висновків.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом спору за даним позовом є, зокрема, вимога від 08 вересня 2020 року №104 року №Ф-104550-55 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску (надалі - вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08 вересня 2020 року), вимога від 24 квітня 2020 року №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску (надалі - вимога про сплату боргу (недоїмки) від 24 квітня 2020 року) та рішення про застосування штрафних санкцій від 24 квітня 2020 року №007163303 про застосування штрафних фінансових санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску (надалі - рішення).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон №2464-VI). Дія Закону №2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

Згідно з абзацами четвертим - шостим частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Таким чином, платник податків має право оскаржити рішення податкового органу в адміністративному і/або судовому порядку. При цьому оскарження такого рішення в адміністративному порядку, не позбавляє його права на судове оскарження з дотриманням строків, визначених абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону №2464-VI.

Такі ж самі правила встановлені пунктом 5 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року №469; надалі Інструкція №449).

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абзац восьмий частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI).

Відповідно до абзацу дев`ятого частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Пунктом 8 розділу VII Інструкції №449 обумовлено, що суми штрафів та пені, передбачені пунктами 2, 3, 5, 6 цього розділу, підлягають сплаті платником єдиного внеску чи банком протягом 10 календарних днів після надходження відповідного рішення або можуть бути оскаржені в цей самий строк до органу доходів і зборів вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це відповідного органу доходів і зборів, посадовими особами якого прийнято це рішення.

Отже, наведене дає суду підстави для висновку про встановлення Законом №2464-VI іншого строку для звернення до адміністративного суду, ніж той, що визначений частиною другою статті 122 КАС України, а відтак цей строк підлягає застосуванню як спеціальний.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі №802/983/18-а, від 17 липня 2019 року у справі №0740/1050/118, від 08 серпня 2019 року у справі №480/106/19 та відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За приписами пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Перевіряючи, чи пропущено строк звернення до суду з позовом в частині позовних вимог про оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення, судом враховано, що правила вручення (надсилання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) визначені пунктом 4 розділу VI Iнcтpyкції №449. Так після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис, - в органі доходів і зборів.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається належним чином надісланою (врученою), якщо вона надіслана на адресу (місцезнаходження юридичної особи або його відокремленого підрозділу, місце проживання або останнього відомого місця перебування фізичної особи) платника єдиного внеску рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику єдиного внеску або його законному чи уповноваженому представникові.

Аналогічні норми передбачені і пунктом 7 розділу VII Інструкції №449 для вручення (надіслання) рішення про нарахування пені та застосування штрафів.

Досліджуючи докази у справі, суд встановив, що спірні вимога про сплату боргу (недоїмки) від 24 квітня 2020 року та рішення від 24 квітня 2020 року були надіслані позивачу та отримані ним 05 травня 2020 року.

05 травня 2020 року позивач оскаржив рішення від 24 квітня 2020 року №0 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 76 731,00 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24 квітня 2020 року №Ф- на суму 396 843,11 грн. до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 01 червня 2020 року №17815/6/99-00-08-06-01-06 вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24 квітня 2020 року №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 24 квітня 2020 року №0 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

05 червня 2020 року ФОП ОСОБА_1 отримав рішення Державної податкової служби України від 01 червня 2020 року №17815/6/99-00-08-06-01-06, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, як слідує із заяви про збільшення позовних вимог вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08 вересня 2020 року №Ф-104550-5 позивач отримав 17 вересня 2020 року.

Позивач з даним позовом звернувся до суду 25 вересня 2020 року, а з заявою про збільшення позовних вимог - 17 листопада 2020 року, про що свідчать відтиски штемпеля Волинського окружного адміністративного суду, тобто, з порушенням десятиденного строку звернення для оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 24 квітня 2020 року та рішення від 24 квітня 2020 року.

До клопотання представника відповідача від 05 листопада 2020 року додано доказ надіслання його копії позивачу. Однак із заявою про поновлення строку звернення до суду позивач не звернувся.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі №802/983/18-а, від 17 липня 2019 року у справі №0740/1050/118, від 08 серпня 2019 року у справі №480/106/19 та відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України обумовлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Суд з власної ініціативи не має повноважень для поновлення строку звернення до суду, оскільки КАС України встановлено, що такий поновлюється за заявою позивача. Виявлений після відкриття провадження факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та відсутність заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду за таких обставин має наслідком застосування положень частини третьої статті 123 цього Кодексу, а відтак відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України позов в частині позовних вимог про скасування рішення від 24 квітня 2020 року №0 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимоги вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 24 квітня 2020 року №Ф- належить залишити без розгляду.

Керуючись статтями 123, 240, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про скасування рішень в частині позовних вимог про скасування рішення від 24 квітня 2020 року №0 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 24 квітня 2020 року №Ф- залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.Я. Ксензюк