Справа № 380/2195/20
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року

справа №380/2195/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

за участю:

представника позивача - Мартиневич О.А.

представника відповідача - Болотін М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2018 року № 0-1325,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 23.05.2018 року № 0-1325 про накладення транспортн6ого податку в розмірі 25000 грн.

Ухвалою суду від 19.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 17.04.2020 замінено відповідача у справі на Головне управління ДПС у Львівській області.

Ухвалою суду від 17.04.2020 витребувано у відповідача письмові докази.

Ухвалою суду від 17.04.2020 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в спрощеному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 07.05.2020 витребувано в Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України інформацію про середньо ринкову вартість автомобіля.

Ухвалою суду від 06.08.2020 витребувано в Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України інформацію про середньо ринкову вартість автомобіля марки АUDI, модель Q7 4 L, 2015 року випуску.

Ухвалою суду від 26.08.2020 призначено справу в загальне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 19.11.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позов мотивовано тим, що позивачем у 2017 році було придбано автомобіль марки АUDI, модель Q7, 2015 року випуску. Згідно розрахунку вартості транспортного засобу такий не підлягає оподаткуванню, так як його середньо ринкова вартість нижча за вартість автомобілів, які є об`єктом оподаткування. Отже, протиправно на думку позивача, ГУ ДФС у Львівській області винесло оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким визначило суму податкового зобов`язання за платежем: "транспортний податок з фізичних осіб 18011000" за 2018 рік в розмірі 25000 грн.

Крім того, позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідачем не враховано особливостей автомобіля. Автомобіль є автомобілем першого покоління -Тур 4 L 2005-2015 р, тому його вартість є нижчою, що підтверджено витягами із сайтів продажу.

Відповідач надав відзив на позовну заяву. На спростування позовних вимог зазначає, що 01.01.2017 були внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема до ст. 267, яка визначає основні елементи транспортного податку, порядок його обчислення та строки сплати. Враховуючи встановлену Законом України "Про Державний бюджет України" станом на 01.01.2018 мінімальну заробітну плату, об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі з року випуску яких минуло не більше п`яти років і середньоринкова вартість яких становить понад 1 396 125,00 грн. виходячи з 375-ти розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до положення Податкового кодексу України, Методики визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів свідчать про те, що для визнання автомобіля об`єктом оподаткування до уваги береться зокрема ринкова вартість такого автомобіля, яка встановлюється виключно Мінекеномрозвитку. Перелік таких автомобілів є офіційним документом, не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб`єктами. Отже, отримавши відповідні відомості від органів внутрішніх справ щодо автомобіля позивача, встановивши що автомобіль із вказаними характеристиками зазначений у вищевказаному Переліку, на переконання відповідача, він правомірно виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення, у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідач подав додаткові пояснення, у яких зазначив, що обов`язок щодо визначення середньо ринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої інформації.

25.05.2020 Мінекономіки на виконання ухвали суду надало інформацію щодо середньоринкової вартості легкового автомобіля марки АUDI, модель Q7, 2015 року, яка становила у 2018 році 1 767 317,40 грн.

04.12.20 позивачем подано суду додаткові пояснення та долучено висновок експерта за результатами проведеної судової автотоварознавчої експертизи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задоволити, представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки АUDI, модель Q7, 2015 року випуску що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 . Об`єм двигуна 2995 см. куб., ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .

ГУ ДФС у Львівській області було винесено податкове повідомлення-рішення № 0-1325 від 23.05.2018, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: "транспортний податок з фізичних осіб 18011000" за 2018 рік на суму 25000 грн.

Не погоджуючись з винесеними ГУ ДФС у Львівській області податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

При прийнятті рішення, суд керується такими правовими нормами.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Суд застосовує норми ПК України в редакції, що була чинною на дату виникнення спірних правовідносин.

01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, яким шляхом викладення в новій редакції норм Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI введено податок на майно, що складається зокрема і з транспортного податку.

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Базою оподаткування, згідно з підпунктом 267.3.1 пункту 3 статті 267 ПК України є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Законом України від 20.12.2016 № 1791-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році", який набрав чинності з 01.01.2017, до абзацу першого підпункту 267.2.1 пункту 267.2 під внесені зміни, зокрема визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п.267.4 ПК України).

Відповідно до пунктів 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до пункту 4 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" від 20.12.2016 № 1791-VIII встановлено, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1 та пункту 4.5 статті 4, підпункту 12.3.4 пункту 12.3, підпункту 12.4.3 пункту 12.4 та пункту 12.5 статті 12 Податкового кодексу України та Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика № 66). Ця Методика встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком. Відповідно до пункту 13 Методики № 66 Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики № 66).

Здійснюючи оцінку аргументів сторін та досліджених доказів суд, з метою вирішення цього спору, керується такими міркуваннями:

Транспортний податок є обов`язковим видом місцевого податку на майно та в 2018 році підлягає сплаті за встановленою статтею 267 ПК України ставкою (середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати) незалежно від прийняття відповідною місцевою радою рішення про встановлення такого податку.

Зі змісту підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України та Методики № 66 вбачається, що повноваження та обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортних засобів покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень контролюючого органу полягають у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономіки інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Станом на 1 січня 2018 року мінімальна заробітна плата в Україні становила 3 723,00 грн. Таким чином, об`єктом оподаткування у 2018 році стали легкові автомобілі середньоринкова вартість яких становила більше 1 396 125,00 грн. (3723 х 375) та з року випуску яких минуло не більше п`яти років.

Як встановлювалося судом, автомобіль позивача 2015 року випуску, тобто за цією ознакою підпадає під критерії визначені у статті 267 ПК України.

Відповідно до інформації наданої на вимогу суду Мінекономіки, легковий автомобіль марки АUDI, модель Q7, 2015 року випуску з об`ємом двигуна 3 літри, бензин, до 5 років експлуатації (включно) було включено до Переліку транспортних засобів що підлягають оподаткуванню. Розрахована у 2018 році згідно з Методикою №66 середньоринкова вартість такого автомобіля становила 1 767 317,40 грн., тобто з урахуванням встановлено мінімальної заробітної плати на 2018 рік, більше 1 396 125,00 грн.

Згідно висновку експерта від 16.10.2020 № 6610 автомобіль позивача відноситься до першого покоління ( Tup 4 L), які виконані на платформі «Е». Середньоринкова вартість нових автомобілів АUDI, модель Q7, 3.0 бензин, 2015 року випуску, різних поколінь відрізняється, ціна автомобіля АUDI Q7 другого покоління ( Tup 4 М), вища на величину біля 18,1 % від приведеної ціни для автомобілів АUDI Q7 першого покоління ( Tup 4 L).

Отже, судом встановлено, що автомобіль позивача є автомобілем першого покоління, його вартість є меншою за вартість автомобіля другого покоління, та такий не підлягав оподаткуванню у 2018 р.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: "транспортний податок з фізичних осіб" у розмірі 25000 грн. не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд, вирішуючи даний спір, також відзначає, що відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у п.45 рішення в справі "Бочаров проти України", п.53 рішення в справі "Федорченко та Лозенко проти України", п.43 рішення в справі "Кобець проти України", при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України судові витрати підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 23.05.2018 року № 0-1325.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 ( вісімсот сорок грн.80 коп)грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Львівській області, м. Львів вул. Стрийська, 35 .

Повний текст рішення виготовлений 14.12.2020 року.

Суддя Кухар Н.А.