Справа № 160/10768/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ЦВЕК-Д» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Публічне акціонерне товариство «ЦВЕК-Д» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якому просить:
Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог вказуючи на правомірність проведення перевірки. Повідомлення від 27.12.2019 №720 та копія наказу від 24.12.2019 №1866-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «ЦВЕК-Д» надіслані на податкову адресу підприємства засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення 28.12.2019 року та були повернуті до контролюючого органу 31.01.2020 року з позначкою «за закінченням терміну зберігання». Контролюючим органом виконано обов`язок щодо направлення платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що податковим органом не були порушені норми Податкового кодексу України щодо порядку призначення перевірки, а також письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки в порядку пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України. Відповідач зазначає, що при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі чинних Витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2020р. прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Першим днем для прийняття рішення по даній справі є 15.11.2020 вихідний день (неділя), у зв`язку з чим, дане рішення прийнято першим робочим днем 16.11.2020р.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство «ЦВЕК-Д» зареєстроване 30.11.1994р., місцезнаходження юридичної особи: м.Дніпро, вул.Старокодацька, 9.
Термін дії договору до 25.04.2018 року (п.2.1 Договору).
Копія наказу від 24.12.2019 №1866-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «ЦВЕК-Д» та повідомлення від 27.12.2019 №720 надіслані на податкову адресу підприємства засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення 28.12.2019 року та були повернуті до контролюючого органу 31.01.2020 року з поштовою позначкою «за закінченням терміну зберігання».
При співставленні задекларованих показників з орендної плати з даними Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованих на замовлення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, встановлено, що сума орендної плати, яка повинна бути нарахована ПАТ «ЦВЕК-Д» за період з 01.01.2017 року по 25.04.2018 року складає 284 824,28 грн.
Підприємством задекларовано орендну плату за земельну ділянку за період з 01.01.2017 року по 25.04.2017 року на суму 116 927,77 грн., а отже встановлено заниження орендної плати на суму 167 896,51 грн.
Вказане податкове повідомлене-рішення та розрахунок штрафних санкцій відповідачем отримано 03.03.2020р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (пункт 8.3 статті 8 Податкового кодексу).
У відповідності до п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
Підпунктом 12.4.3 п. 12.4 ст. 12 Податкового кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать: до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (пп. 14.1.125 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Згідно пп. 14.1.136 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Відповідно пп. 14.1.147 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно ст.270 Податкового кодексу України, об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; (пл.271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК України).
Пунктом 286.1 статті 286 ПК України визначено, що центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
В силу ст.289 ПК України управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Частиною 5 ст. 201 Земельного кодексу України передбачено, що грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України. Методика нормативної грошової оцінки земель населених пунктів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 (далі - Методика).
Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У відповідності до вимог ст.5 Закону України «Про оцінку земель» грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема: для визначення розміру земельного податку; орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності - ст. 13 Закону України «Про оцінку земель».
Згідно з абзацом другим ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» зі змінами та доповненнями дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в якому зазначається Кф.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина третя ст. 23 вказаного Закону).
У відповідності до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Пунктом 24 ч.1 ст.26 цього Закону встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.
Аналізуючи вищевказані норми діючого законодавства суд зазначає, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, не пізніше 15 січня поточного року забезпечує інформування про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.
Відповідно до п.1 Положення Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016р. № 308, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.
За п.п.4 п.4 вказаного Положення, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відповідно до покладених на нього завдань надає адміністративні послуги згідно із законом у відповідній сфері.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме на Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області покладені обов`язки щодо видачі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок на основі затвердженої рішенням органу місцевого самоврядування технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
При цьому, відповідач не наділений повноваженнями тлумачити чинні витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а лише визначає суму грошового зобов`язання з орендної плати на підставі інформації. отриманої від центрального органу виконавчої влади.
При співставленні задекларованих показників з орендної плати з даними Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованих на замовлення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, встановлено, що сума орендної плати, яка повинна бути нарахована ПАТ «ЦВЕК-Д» за період з 01.01.2017 року по 25.04.2018 року складає 284 824,28 грн.
Підприємством задекларовано орендну плату за земельну ділянку за період з 01.01.2017 року по 25.04.2017 року на суму 116 927,77 грн., а отже встановлено заниження орендної плати на суму 167 896,51 грн.
Також, суд акцентує увагу, що підстави за яких прийнято наказ від 24.12.2019 №1866-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «ЦВЕК-Д», позивачем не оскаржується та не є предметом даного позову.
Щодо правомірності проведення податковим органом документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «ЦВЕК-Д», суд зазначає наступне.
Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 етапі 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п.79.1 ст.79 ПКУ).
При цьому, присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3 ст.79 ПКУ).
Відповідно до п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України документальна позапланова невинна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Так, положення статті 42 Податкового кодексу України передбачають, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
З аналізу вищенаведеного слідує, що чинним Податковим кодексом України передбачено альтернативні шляхи направлення документів платнику податків податковим органом, а саме: або засобами поштового зв`язку, або шляхом вручення особисто платнику чи його представнику. При цьому, наведені вище правові норми не містять обов`язку для контролюючого органу щодо послідовного використання наведених засобів надіслання документів платнику з метою використання усіх можливих.
Разом з цим, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п.42.5 ст.42 ПКУ).
Отже, як буквальне тлумачення норми 79.2 Податкового кодексу України, так і системне тлумачення приписів Податкового кодексу України виключають можливість проводити документальну позапланову невиїзну перевірку без надіслання платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку перевірки.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що документи податкового органу повинні бути надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням. Додаткових вимог до надсилання таких документів податкове законодавство не містить.
Власне надіслання у розумінні вищевказаних норм передбачає направлення адресатові (платникові) документів з повідомленням про вручення. Тобто, для факту надіслання достатньою є передача податковим органом відповідного виду поштової кореспонденції на пошту, тоді як подальше вручення (отримання) адресатом (платником) такого листа є окремою дією, яка не впливає на обов`язок платника надати відповідь на запит або на можливість проведення перевірки.
Правильність такого тлумачення підтверджується тим, що ПК України розрізняє поняття «надіслання» (п.59.1) та «отримання» (п.56.18) без їх ототожнення.
Суд враховує, що норми ПК України чітко визначили категорію поштового відправлення (рекомендований лист), якою контролюючий орган має підтвердити надіслання платнику податків документів.
В той же час, жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення скерованих платнику податків документів, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення таких документів.
При вирішенні спорів щодо правомірності проведення перевірок (в тому числі документальних позапланових невиїзних), обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що податковим органом надіслано запит про надання інформації, копії наказу про проведення перевірки, повідомлення про проведення перевірки, в порядку встановленому законом, платник податків має спростовувати ці доводи.
Позивачем не спростовано доводи податкового органу стосовно надіслання вказаних документів в порядку, встановленому законом.
Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного суду по справі №140/30/20 від 20.10.2020р.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство «ЦВЕК-Д» зареєстроване 30.11.1994р., місцезнаходження юридичної особи: м.Дніпро, вул.Старокодацька, 9.
Повідомлення від 27.12.2019 №720 та копія наказу від 24.12.2019 №1866-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПАТ «ЦВЕК-Д» надіслані на податкову адресу підприємства (м.Дніпро, вул.Старокодацька, 9) засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення 28.12.2019 року та були повернуті до контролюючого органу 31.01.2020 року з позначкою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з конвертом, копії яких наявні в матеріалах справи.
Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що податковим органом були дотримані норми Податкового кодексу України щодо порядку призначення перевірки, а також письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки в порядку пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.
Отримання позивачем рекомендованого листа 31.01.2020 року не свідчить про недотримання саме контролюючим органом процедури повідомлення платника податків про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскільки контролюючим органом виконано обов`язок щодо направлення платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Слід зазначити, що факт отримання платником податків відповідного наказу та відповідного повідомлення не є необхідною передумовою виникнення права на проведення невиїзної перевірки. Тому у податкового органу відсутній обов`язок переконатися про обізнаність платника щодо призначення невиїзної перевірки для початку її проведення.
Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України № 0670/7237/11 від 02.07.2014 року.
Крім того, наказом Міністерства інфраструктури України затверджено від 28.11.2013 року №958 затверджено Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень.
Згідно п.1 роз.II Нормативів, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштовою зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку):
1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д-+1:
де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простою листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання:
1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.
Згідно п.1 роз.II Нормативів, при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.
Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що відповідач, вчиняючи дії щодо направлення повідомлення про проведення перевірки передбачав наслідки своєї поведінки, а позивач об`єктивно мав можливість отримати повідомлення від 27.12.2019 №720 та копію наказу від 24.12.2019 №1866-п про проведення перевірки.
Таким чином, перевірка, проведена на підставі наказу керівника контролюючого органу з дотриманням умов надіслання до початку перевірки платнику податків копії наказу про її проведення та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, як підприємство здійснює свою господарську діяльність за юридичною адресою, при цьому будь-яких пояснень або доказів наявності обставин непереборної сили або інших поважних причин за яких не отримував кореспонденцію у поштовому відділенні більше місяця не надав.
Зазначена правова позиції викладена у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2019 року по справі №520/8681/18.
У постанові Верховного Суду від 20 березня 2020 року по справі №804/1318/18 зазначено: «При цьому добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків».
Відповідно до приписів статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, платник податків повинен добросовісно користуватися своїми правами та обов`язками, в іншому випадку, платники податків, зловживаючи своїми правами та ігноруючи обов`язки, а саме, шляхом уникнення від отримання поштових відправлень, намагатимуться у такий спосіб перешкоджати проведенню перевірок та, як наслідок, уникати відповідальності за порушення податкового законодавства.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи позивача щодо протиправності застосування відповідачем положень Податкового кодексу України в контексті належного направлення та вручення наказу на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки є необґрунтованими.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ЦВЕК-Д» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова