Справа № 520/17366/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 р. № 520/17366/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та невиплати пенсії з дати припинення по 26.09.2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати розмір та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 , починаючи з дати припинення по 26.09.2018 року, як не працюючому пенсіонеру, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017р. на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Ухвалою судді від 04.12.2020 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано позивачу термін - п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн., або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

07.12.2020 року представником позивача до суду подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання обґрунтовано тим, що позивач не має доходу на території України, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року. Позивач також вказує на те, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правовідносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення без розсудливих та необґрунтованих позовів.

Розглянувши клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору, суддя зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд також враховує позицію Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» у редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484- VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

На підтвердження заявленого клопотання позивач надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 27.04.2020 року № 60465 про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2019 рік, з яких видно, що позивач станом на 24.04.2020 року не отримує дохід.

Однак у позовній заяві позивач самостійно вказує про той факт, що з 2010 року позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Таким чином, позивач вже тривалий час проживає у державі Ізраїль та може мати там джерела доходів, про які позивач у клопотанні про звільнення від сплати судового збору взагалі не зазначає.

Закон України «Про судовий збір» не містить норми про те, що розмір річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік стосується лише доходу, який отриманий позивачем на території України.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан, в т.ч. і з урахуванням доходів отриманих у державі Ізраїль, перешкоджає сплаті судового збору за подану адміністративного позову у встановлений законом порядку, а саме: доходи отримані позивачем в Україні є єдиними доходами позивача взагалі, тобто позивач не отримує в державі Ізраїль будь-яких доходів.

Не надання позивачем інформації про його доходи в державі Ізраїль не дає можливості суду обґрунтовано здійснити оцінку майнового стану позивача для прийняття рішення про звільнення позивача від сплати судового збору.

Посилання позивача на те, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правовідносинах з Україною він визнається лише громадянином України, суд відхиляє, оскільки матеріали справи не містяться доказів набуття позивачем громадянства держави Ізраїль; позивач у позовній заяві вказує лише на те, що позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Оскільки позивачем не надано суду доказів майнового стану позивача в т.ч. і у державі Ізраїль, то суд не вбачає правових підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що ухвала суду від 04.12.2020 про залишення позовної заяви без руху, станом на 14.12.2020 позивачем не виконана, недоліки адміністративного позову не усунуто.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Також суд роз`яснює позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М.Тітов