Справа № 640/5363/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5363/19 Суддя (судді) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агророзквіт» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Агророзквіт» (далі - позивач, ТОВ «Агророзквіт») до Поліської митниці Держмитслужби (далі - відповідач, апелянт) з вимогами про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: №UA204040/2018/00810 виданої 11 грудня 2018 року Головним державним інспектором митного посту "Сарни" Рівненської митниці ДФС України Куксою В.В.; №UA204040/2018/00847 виданої 26 грудня 2018 року Головним державним інспектором митного посту "Сарни" Рівненської митниці ДФС України Барчуком С.А.

Обґрунтовуючи позов, позивачем зазначено, що станом на час прийняття уповноваженими особами митного посту «Сарни» Рівненської митниці ДФС рішення, оформленого карткою відмови №UA204040/2018/00810 не було жодних законодавчо встановлених перешкод для митного оформлення товарів (випуску) згідно з відповідними тимчасовими митним деклараціями. Вказівки в картці відмови про підозри щодо наявності в товарі заборонених речовин - безпідставні. Картку відмови № UA 204040/2018/00847 було видано на підставі висновку Дніпропетровського відділу з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби України (надалі - «Дніпропетровський відділ з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС України»), яким встановлено, що заявлений товар, дійсно, являє собою добриво фосфорно-калійне комплексне, а також те, що в результаті досліджень показники не суперечать опису товару, зазначеному в 31 гр. митної декларації та даним супровідної документації.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасувано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення:

- №UA204040/2018/00810 виданої 11 грудня 2018 року Головним державним інспектором митного посту «Сарни» Рівненської митниці ДФС України Куксою В.В.;

- №UA204040/2018/008847 виданої 26 грудня 2018 року Головним державним інспектором митного посту «Сарни» Рівненської митниці ДФС України Барчуком С.А.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно із зовнішньоекономічним Контрактом купівлі-продажу №BK/AR-2018/01 від 30 січня 2018 року та Додатковою угодою №9 від 31 жовтня 2018 року до цього Контракту, позивач є імпортером азотно-фосфорно-калійних комплексних добрив, країна походження - Республіка Білорусь, виробник - ВАТ «Білоруськалій» (м. Солігорск, Республіка Білорусь).

На станції Калій ІІІ, Республіка Білорусь 30 листопада 2018 року відвантажено партію товару в кількості 128 мт (2 напіввагони) та відправлено на адресу позивача. Після прибуття напіввагонів на станцію «Сарни» товар був заявлений 09 грудня 2018 року до розмитнення уповноваженою особою декларанта - ТОВ «Митно-Брокерська Група», яке діє на підставі Договору про надання послуг з декларування та митного оформлення вантажів №1/7/27.03 від 27 березня 2018 року.

Уповноважена особа декларанта ТОВ «Митно-Брокерська Група» 09 грудня 2018 року заповнила і подала у передбачений законом спосіб митну декларацію №UA204040/2018/012933 та додала відповідні документи, у тому числі й ті, що підтверджують якість та країну походження товару. Разом з тим, митне оформлення товару за цією декларацією не проведено у зв`язку зі спрацюванням профілів ризику 202-1, 905-3, 911-1, з метою перевірки яких здійснено дії, передбачені Класифікатором митних формальностей, що можуть бути визначені за результатами застосування системи управління ризиками. Зокрема, проведено частковий митний огляд з розкриттям до 20% пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації (202-1), забезпечено ідентифікацію товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки (911-1).

З метою перевірки ризиків за профілем 905-3 здійснено взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи), а саме: 09 грудня 2018 року здійснено взяття проб (зразків) товару, що оформлено відповідним актом від 09 грудня 2018 року, складеним Головним державним інспектором митного посту «Сарни» Барчуком С.А. У цьому Акті зазначено мету відбору зразків - встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.

Оскільки при опрацюванні митної декларації спрацювали вказані профілі ризику, уповноважена особа декларанта ТОВ «Митно-Брокерська Група» 11 грудня 2018 року подала тимчасову митну декларацію №UA204040/2018/013000.

Водночас, 11 грудня 2018 року позивач отримав картку відмови в прийнятті тимчасової митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного признання №UA204040/2018/00810, згідно з якою Головний державний інспектор митного посту «Сарни» Кукса В.В. прийняв рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів. Причиною такого рішення Головний державний інспектор зазначив: «…у митного органу наявна інформація, що товар «Добрива мінеральні або хімічні із вмістом трьох поживних елементів-азоту, фосфору та калію, добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне (марка NPK 7-20-30)» може містити у своєму складі отруйні або інші речовини, що заборонені до переміщення через митний кордон України, тому, відповідно до ч. 21 ст. 356 Митного кодексу України товар «Добрива мінеральні або хімічні із вмістом трьох поживних елементів-азоту, фосфору та калію, добриво азотно-фосфорно-калійне комплексне (марка NPK 7-20-30)» не може бути випущено у вільний обіг до одержання результатів відповідних досліджень».

Одночасно, в картці, Головний державний інспектор роз`яснив, що проведення декларування товарів може бути проведено після отримання висновку ДПМЕ ДФС щодо хімічного складу товару та відсутності в його складі сильнодіючих чи отруйних речовин, що підпадають під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України.

Виходячи з таких обставин, позивач 13 грудня 2018 року направив скаргу начальнику Рівненської митниці Державної фіскальної служби України Вавровському О.А. на рішення про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску, чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови № UA204040/2018/00810, виданою головним державним інспектором митного посту «Сарни» Куксою В.В. з вимогою скасувати картку відмови та розмитнення товару за митною декларацією ІМ 40 ТН UA204040/2018/013000. Разом з цією скаргою направлялось клопотання про скорочений термін розгляду скарги.

Згодом, на Акт взяття проб (зразків) товарів від 09 грудня 2018 року за митною декларацією ІМ 40 АА № UA204040/2018/012933 Дніпропетровським відділом з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС України») надано Висновок №136 від 22 грудня 2018 року, у якому товар ідентифіковано як добриво азотне-фосфорне-калійне комплексне, що і було заявлено в митній декларації ІМ 40 АА № UA204040/2018/012933, також, експертизою встановлено, що в результаті досліджень показники не суперечать опису товару, зазначеному в 31 гр. МД та даним супровідної документації.

Проте, 26 грудня 2018 року Головним державним інспектором митного посту «Сарни» Барчуком С.А. сформовано картку відмови №UA204040/2018/00847 в прийнятті митної декларації ІМ 40 АА № UA204040/2018/012933, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення з таких причин: «Відповідно до отриманого висновку ДПМЕ ДФС Дніпропетровського відділу з питань експертиз та досліджень від 22 грудня 2018 року №136 відомості зазначені в графі № 31 ЕМД, зокрема щодо фізико-хімічних показників товару зазначені невірно. У зв`язку із неможливістю внесення виправлень в митну декларацію та відповідно до ст. 257, 266 Митного Кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України, тобто правильно зазначити фізико-хімічні показники відповідно досліджень від 22 грудня 2018 року №136».

Через 17 діб, з моменту подання митної декларації ІМ 40 АА UA204040/2018/012933, а саме 26 грудня 2018 року товар був оформлений в режимі імпорту (випуску для вільного обігу) за митною декларацією ІМ 40 АА UA204040/2018/013530. Не дивлячись на це, позивач, вважаючи картки відмови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся до адміністративного суду, та судом, як вже зазначено вище, прийнято рішення на користь позивача.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду першої інстанції від 30 червня 2020 року та його обґрунтуваннями, Поліська митниця Держмитслужби звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Зокрема, апелянт зазначає, що Департаментом організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС України листами від 06 грудня 2018 року повідомлено Рівненську митницю ДФС про виявлення високих ризиків недостовірного декларування товарів позицій 3102, 3103, 3104, 3105, які переміщуються ТОВ «Агророзквіт». З метою недопущення ухилення від сплати податків і зборів щодо зазначених товарів було ініційовано відбір проб та зразків для направлення у підрозділи департаменту податкових та митних експертиз ДФС з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно УКЗТЗЕД. В орієнтуванні СБУ у Рівненській області зазначається, що в мінеральних добривах, які переміщуються ТОВ «Агророзквіт», можуть міститися отруйні речовини, про що не відображено у товаросупровідних документах, поданих до митного оформлення.

Також у дорученні на проведення огляду Управління захисту економіки у Рівненській області Національної поліції України від 14 грудня №8456/39/116/01-2018 на виконання доручення слідчого вказано проводити огляд товарів ТОВ «Агророзквіт» з метою виявлення у складі товарів отруйних речовин та речовин, що можуть бути заборонені до переміщення через митний кордон України під виглядом мінеральних добрив.

З огляду на зазначене, проводився відбір зразків товару ТОВ «Агророзквіт», після чого товариством подані митні декларації типу ІМ40ТН, за якими працівниками митного посту «Сарни» Рівненської митниці ДФС оформлені картки відмови, оскільки відповідно до орієнтування правоохоронного органу наявна інформація, що товар «добрива мінеральні - сульфат амонію» може містити у своєму складі отруйні або інші речовини, що заборонені до переміщення через митний кордон України.

Декларанту при цьому роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зокрема: провести декларування товарів після отримання висновку Департаменту податкових та митних експертиз щодо хімічного складу товару та відсутності в його складі сильнодіючих чи отруйних речовин, що підпадають під дію встановлених законодавством України заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не наведено жодної норми матеріального права, на підставі якої ґрунтується рішення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2020 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Поліської митниці Держмитслужби, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти поданих заяв та клопотань. Іншою ухвалою від 01 жовтня 2020 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 02 листопада 2020 року.

Від уповноваженого представника ТОВ «Агророзквіт» подано відзив на апеляційну скаргу, з якого вбачаються заперечення на апеляційну скаргу, зазначено, що орієнтування правоохоронних органів стосовно товару позивача надійшло 18 грудня 2018 року та зареєстровано у системі ДФС України 19 грудня 2018 року, проте відповідач стверджує, що отримав його до оформлення карток відмови від 11 грудня 2018 року, що явно не відповідає фактичним обставинам. Окрім того, про такі обставини відповідач не повідомляв суд першої інстанції.

Посилаючись на те, що обсяг наявних документів на момент розмитнення товару не надав відповідачу підстав для затримки на 17 діб, а позивач у свою чергу мав право використати передбачену частиною 21 статті 356 Митного кодексу України можливість здійснити митне оформлення товару за тимчасовими митними деклараціями, то відповідно позивач вважає, що орган доходів і зборів мав здійснити випуск товару.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги Поліської митниці Держмитслужби на строк, достатній для всебічного та повного розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 - далі МК України).

Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частин 1, 2, 4, пункту 1 частини 6 статті 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом.

У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем не може перевищувати 180 календарних днів, крім митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Митний контроль закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).

Згідно статей 246, 248 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Згідно п.п. 7.1., 7.2. Порядку виконання митних формальностей, при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року № 631, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, встановленого ст. 255 МК України для завершення митного оформлення, посадовою особою органу доходів і зборів, якою прийнято рішення про відмову. У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

В порушення цих приписів відповідач не мотивував своє рішення про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, а саме не зазначив наявність яких саме отруйних або інших речовин, що заборонені до переміщення через митний кордон України, він підозрює у складі товару, я якими нормативними документами визначено, що саме ця (ці) речовини є забороненими до переміщення через митний кордон України.

Правила взяття проб (зразків) товарів встановлені ст. 356 МК України.

Відповідно до ч.1. ст. 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами органу доходів і зборів в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для:

1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;

2) перевірки задекларованої митної вартості товарів;

3) встановлення країни походження товарів;

4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин;

5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність;

6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Зазначений перелік підстав для взяття проб (зразків) є вичерпний.

Частиною 2 ст. 356 МК України передбачено, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами органу доходів і зборів на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обов`язки.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що кожна підстава взяття проб (зразків) товарів повинна бути обґрунтована та посилатися на письмове рішення керівника органу доходів і зборів чи особи, яка виконує його обов`язки.

Відтак, відповідач порушив вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 356 МК України і не вирішив питання про взяття проб (зразків) товару з метою перевірки відповідно до приписів п.4 ч.1 ст. 356 МК України.

Згідно з п.1 Розділу ІІІ Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02 грудня 2016 року № 1058 , запит про проведення дослідження (аналізу, експертизи) готується посадовою особою органу ДФС за формою, визначеною в додатку 1 до цього Порядку. У запиті в обов`язковому порядку зазначається підстава та мета направлення запиту, визначаються завдання для дослідження (аналізу, експертизи), а саме, які характеристики товару (склад, фізичні, фізико-хімічні властивості, тощо) необхідно перевірити або встановити. Визначені у запиті завдання для дослідження (аналізу, експертизи) повинні відповідати меті направлення запиту.

Згідно з абз. 3 п.8. зазначеного Порядку мета взяття проб (зразків) товарів в акті повинна відповідати меті подання запиту.

Виходячи з наявних у справі матеріалів та фактичних обставин, зразки товару, відібрані відповідачем згідно Акту про взяття проб (зразків) товару від 09 грудня 2018 року для встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД (п.1 ч.1 ст. 356 МК України).

Також, у запиті на проведення дослідження (аналізу, експертизи) та висновку Дніпропетровського відділу з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС зазначена мета - ідентифікація товару з метою встановлення характеристик визначальних для класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД, ці зразки не можуть бути використані для проведення експертизи з метою перевірки товару на наявність заборонених речовин (інша підстава взяття проб - за п. 4 ч. 1 ст. 356 МК України).

У запиті на дослідження від 10 грудня 2018 року встановлено наступне завдання: визначити елементний склад продукту та кількісний вміст азоту, фосфатів та калію в ньому. Тобто, відповідач підозрюючи у складі товару позивача отруйні або інші речовини, що заборонені до переміщення через митний кордон України у своїх запитах до Дніпровського відділу з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС вказує не відповідну підозрам мету та завдання.

Як зазначає в апеляційній скарзі сам відповідач оскаржені позивачем картки відмови видані не з причини неправильної класифікації товару гр. 33 митної декларації, а у зв`язку з невідповідністю опису товару у гр. 31 митних декларацій фактично встановленим лабораторією.

Отже, твердження апелянта про те, що зразки товари відбиралися на експертизу з іншою метою, а саме: на виконання доручення слідчого, з метою виявлення у складі товарів отруйних речовин та речовин, що можуть бути заборонені до переміщення через митний кордон України під виглядом мінеральних добрив, не підтверджуються змістом складених відповідачем документів.

З матеріалів справи також вбачається і не спростовується відповідачем, що орієнтування правоохоронних органів (Служби безпеки України) про те, що у складі товару можуть міститися будь-які отруйні або заборонені до переміщення через митний кордон України речовини датовано 18 грудня 2018 року, в той час як Акт про взяття проб (зразків) товарів та картка відмови до тимчасової митної декларації складені 09 грудня 2018 року та 11 грудня 2018 року відповідно, тобто до надходження орієнтування правоохоронних органів. Крім цього в орієнтуванні правоохоронних органів зазначено, що перевірка інформації щодо можливих фактів порушень чинного законодавства під час здійснення суб`єктами ЗЕД імпорту товарів здійснюється товарів групи 3808 УКТ ЗЕД, в той час, коли товар, що перевозився позивачем відноситься до групи товарів 3105 УКТ ЗЕД.

Проаналізувавши зазначене вище, колегія суддів приходить до того, що судом першої інстанції вірно зазначено у рішенні, що станом на час прийняття відповідачем карток відмови №UA204040/2018/00810 законодавчо встановлених перешкод для митного оформлення товарів (випуску) згідно із відповідними тимчасовими митними деклараціями не вбачалося. Посилання в картках відмови на підозри щодо наявності в товарі заборонених речовин не обґрунтовані належними правовими підставами, наявними на день їх оформлення, тому оскаржувані рішення, порушують стандарт обов`язкової його вмотивованості за статтею 256 Митного кодексу України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, картка відмови №UA204040/2018/00847, видана на підставі висновку Дніпропетровського відділу з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС України, яким встановлено, що заявлений товар, дійсно, являє собою добриво фосфорно-калійне комплексне, а також те, що в результаті досліджень показники не суперечать опису товару, зазначеному в 31 гр. митної декларації та даним супровідної документації.

Також судом першої інстанції вірно встановлено, що підставою проведення огляду (переогляду) товару є доручення слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області №14099/200/6-2018 від 03 вересня 2018 року за номером кримінального провадження (справи) №0005292 від 01 вересня 2018 року, за яким позивач не є стороною та іншим учасником.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів дійшла висновку, що апелянт, як суб`єкт владних повноважень, не надав доказів, які спростовували б доводи позивача та положення, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, а відтак, не довів правомірності оскаржуваних рішень.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 30 червня 2020 року - без змін.

Керуючись статтями 312, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко