Справа № 620/1217/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1217/20 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Чернігівській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 28.02.2020 №0, №0 та №0.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 28.02.2020 №0, №0 в частині нарахування штрафних санкцій на суму 3059876,50 грн., №0 в частині донарахування грошового зобов`язання на суму 5078401,00 грн. та штрафних санкцій на суму 1269600,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що весь придбаний скраплений газ постачальників ПП «Сервіс АЗС» та ПП «КТ Сервіс» позивачем списано на прямі виробничі потреби із газозабезпечення по підрозділу Прилуки КХП, однак відсутні докази використання таких обсягів скрапленого газу у господарській діяльності позивача, оскільки газопостачання наявних у власності позивача зерносушарок здійснюється лише природним газом. Крім того, придбаний у ПП «Пром-Продукт» деетанпропанбутанізований конденсат не може використовуватись як пальне для заправки автомобілів, оскільки використовується виключно як компонент при виготовленні бензину, що спростовує твердження платника податків про його використання в господарській діяльності.

Позивач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що позбавлення платника податків права на податковий кредит за умови наявності в Єдиному реєстрі податкових накладних належним чином зареєстрованої податкової накладної є протиправним, натомість рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/2325/19 встановлено факт використання газу у господарській діяльності товариства. Те ж саме стосується тверджень ГУДФС у Чернігівській області в частині відсутності у позивача місць для тимчасового зберігання придбаного газу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідачем у період з 29.10.2019 по 09.12.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку СТОВ «Батьківщина» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.216 по 31.12.2018, валютного за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018, за наслідками якої складено акт від 16.12.2019 №244/05/30875436 (а.с.193-262 т.1), у якому зафіксовано порушення товариством, вимог податкового законодавства, зокрема:

- п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, що призвело до заниження ПДВ на суму 6248820,00 грн., у тому числі за грудень 2016 року на суму 641668,00 грн., січень 2017 року на суму 323563,00 грн., жовтень 2017 року на суму 1850113,00 грн., грудень 2017 року на суму 1240438,00 грн., вересень 2018 року на суму 2160728,00 грн., листопад 2018 року на суму 32310,00 грн.; завищення від`ємного значення ПДВ на суму 1 041 352,00 грн., в тому числі за грудень 2018 року на суму 1 041 352,00 грн.;

- п. 201.10 ст. 201 ПК України.

На підставі вказаного акту перевірки ГУДПС у Чернігівській області винесено податкові повідомлення-рішення від 28.02.2020:

- №0, яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість на суму 3162477,50 грн. за порушення п.201.10 ст.201 ПК України (а.с.18 т.1);

- №0, яким позивачу збільшено грошові зобов`язання з ПДВ в сумі 6604486,00 грн. (5283589,00 грн. за основним платежем та 1320897,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с.19 т.1);

- №0, яким встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за грудень 2018 року на 1041352,00 грн. (а.с.20 т.1).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що в діях СТОВ «Батьківщина» відсутнє порушення ПК України за результатами господарських операцій з ПП «КТ Сервіс», ПП «Сервіс АЗС» та ПП «Пром-Продукт» та позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по операціям з вищевказаним контрагентами.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку відповідно до ст.308 КАС України в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

В силу п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

З акту перевірки позивача вбачається, що контролюючий орган дійшов висновку про документальне не підтвердження господарських операцій між позивачем та ПП «КТ Сервіс», ПП «Сервіс АЗС», ПП «Пром-Продукт».

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

16.10.2017 між СТОВ «Батьківщина» (покупець) та ПП «Сервіс АЗС» (продавець) було укладено договір №222, підписаний повноваженими представниками сторін та скріплений печатками, відповідно до умов якого продавець зобов`язався передати (відпустити) товари, а покупець оплатити їх у повному обсязі в порядку та на умовах даного договору (а.с.99-104 т.2), пунктом 1.2 якого встановлено, що під товаром розуміються паливно-мастильні матеріали, а саме: дизельне пальне, пальне марок А-92, А-95, деетанпропанбутанізований конденсат, газ скраплений, мастила та оливи та інші паливно-мастильні матеріали. Кількість та асортимент товарів у кожній окремій партії вважається погодженим для передачі покупцеві в момент підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної (пункт 2.1 Договору). Статтею 3 Договору передбачено, що ціна на товар на протязі дії даного договору є динамічною та може змінюватись (визначатись та корегуватись) продавцем в односторонньому порядку, залежно від зміни ціни на ринку нафтопродуктів, індексу інфляції, зміни курсу грошової одиниці України - гривні, стосовно курсів іноземних валют, збільшення розмірів податків, зборів, інших обов`язкових платежів тощо. Орієнтовна вартість договору становить 50000000,00 грн. Вид розрахунків - безготівковий.

Факт виконання умов вказаного договору в частині поставки скрапленого газу підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.21-29, 51, 64-104, 116-140, 144-160, 166-170 т.1, 105-202 т.2), розрахунки за вказаним договором здійснено платіжними дорученнями (а.с.203-211 т.2).

Також протягом перевіряємого періоду постачання газу скрапленого до СТОВ «Батьківщина» здійснювалось від ПП «КТ Сервіс» відповідно до договору від 12.12.2018 №ДГ-0000130, що підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 45-50, 52-63, 171 т.1). Оплата за товар проведена у повному обсязі, на підтвердження чого надано відповідні платіжні доручення (а.с.73-75 т.2).

Факт використання СТОВ «Батьківщина» придбаного скрапленого газу підтверджується актами списання товарів, відповідно до яких газ списано по підрозділу Прилуки КХП. Підстава - використано газу для зниження вологості з метою приведення зерна до стандартів товарності. При розрахунковій нормативній витраті палива (скрапленого газу) одного модуля (Зернової сушарки модульної GSI-3626) - 3060 л/год при стандартних умовах (а.с.141-143 т.1).

Апелянт зазначає, що позивачем документально не підтверджено приймання, зберігання та використання задекларованих обсягів придбаного скрапленого газу, наявності на балансі ємностей для його зберігання газу, та інших документів, що засвідчують фактичний рух товару від зазначених постачальників до позивача і взагалі необхідності його придбання.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні видаткові накладні, що підтверджують придбання у у ТОВ «Техінвестпостач» котли залізничної цистерни моделі15-1443 V=73м3 (а.с. 47-56 т.2), які відображені в бухгалтерському обліку позивача (а.с. 35-36, 76-91 т.2).

На рахунках позивача обліковується Зерносушарний комплекс; марка, модель - GSI 3626; інвентарний помер - 1064, 1065; місцезнаходження - м. Прилуки, вул. Паризької Комуни, 56, що були придбані у імпортера ТОВ «Насіння-Агрохім» (а.с. 31-32 т.2), що були включені до основних засобів товариства

У специфікації №1 до контракту №01-2009 від 09.02.2009 зазначено, що зернова сушарка модульна GSI - 3626 працює на природному газу, а газ скраплений або дизпаливо - за замовленням (а.с. 33 т.2).

Відповідно до наказу від 18.12.2017 №466-1/17 «Про переобладнання сушарки GSІ 3626 на скраплений газ» та акту про введення в експлуатацію зерносушарок GSІ 3626 з пальниками під зріджений газ від 21.12.2017 вбачається, що вказана зерносушарка переобладнана під використання палива - скраплений газ (а.с. 44, 45 т.2).

Наведене в повному обсязі підтверджує факт придбання позивачем у ПП «Сервіс АЗС», ПП «КТ Сервіс» скрапленого газу, який використовувався у власній господарській діяльності позивача, як пальне до зерносушарки GSІ 362.

15.01.2018 між СТОВ «Батьківщина» (покупець) та ПП «Пром-Продукт» (продавець) було укладено договір №60, за умовами якого продавець зобов`язався передати (відпустити) товари, а покупець оплатити їх у повному обсязі в порядку та на умовах даного договору (а.с.93-98 т.2). Пунктом 1.2 вказаного Договору установлено, що під товаром розуміються паливно-мастильні матеріали, а саме: дизельне пальне, пальне марок А-92, А-95, деетанпропанбутанізований конденсат, газ скраплений, мастила та оливи та інші паливно-мастильні матеріали. Кількість та асортимент товарів у кожній окремій партії вважається погодженим для передачі покупцеві в момент підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної (пункт 2.1 Договору). Статтею 3 Договору передбачено, що ціна на товар на протязі дії даного договору є динамічною та може змінюватись (визначатись та корегуватись) продавцем в односторонньому порядку, залежно від зміни ціни на ринку нафтопродуктів, індексу інфляції, зміни курсу грошової одиниці України - гривні, стосовно курсів іноземних валют, збільшення розмірів податків, зборів, інших обов`язкових платежів тощо. Орієнтовна вартість договору становить 50000000,00 грн. Вид розрахунків - безготівковий.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору ПП "Пром-Продукт" було поставлено СТОВ «Батьківщина» деетанпропанбутанізований конденсат, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (а.с. 43-44, 162-165 т.1).

Апелянт стверджує, що вказаний товар не може використовуватись як паливо для автомобілів, оскільки не відноситься до пального, перелік якого зазначено у пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 ПК України, а тому відповідні твердження платника податків про використання деетанпропанбутанізованого конденсату у власній господарській діяльності є безпідставними.

З наявної в матеріалах справи копії паспорта №441 від 08.09.2014 Випробувального центру нафтопродуктів « 10 Хіммотологічний центр» на деетанпрованбутанізований кондесат, який надійшов від ТОВ «Фонтекс-Агро) (а.с.213 т.2) октанове число за моторним методом становить 76,0 одиниць. Відповідно до листа ПП «Торговий дім «Фонтекс Агро», деетанпропанбутанізований конденсат придатний для використання у транспортних засобах, у яких відповідно до технічних вимог, допускається використання пального марки Аи-76 та вище (а.с.212 т.2).

Наведене в повному обсязі підтверджує факт придбання позивачем у ПП «Пром-Продукт» деетанпропанбутанізованого конденсату та його використання у власній господарської діяльності як паливо для автомобілів, в яких допускається використання пального марки Аи-76.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися та є економічно виправданими.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність у позивача ділової мети та економічної обґрунтованості придбання у ПП «КТ Сервіс», ПП «Сервіс АЗС», ПП «Пром-Продукт» пливо-мастильних матеріалів з метою їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Отже, висновки податкового органу, на яких ґрунтуються вимоги апеляційної скарги щодо неможливості використання скрапленого газу та деетанпропанбутанізованого конденсату у господарській діяльності позивача, повністю спростовано наявними матеріалами справи, а тому твердження щодо нереальності господарських операцій, що мали місце між позивачем та ПП «КТ Сервіс», ПП «Сервіс АЗС», ПП «Пром-Продукт» є безпідставними та такими, що не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку щодо відсутності підстав для застосування до позивача штрафних санкцій за платежем ПДВ на суму 3059876,50 грн., збільшення позивачу грошового зобов`язання з ПДВ на 5078401,00 грн. і штрафу 25% в розмірі 11269600,00 грн. та зменшувати від`ємне значення ПДВ на 1041352,00 грн., що були нараховані/застосовані до позивача внаслідок висновку податкового органу про нереальність господарських операції позивача з ПП «КТ Сервіс», ПП «Сервіс АЗС», ПП «Пром-Продукт», а тому спірні податкові повідомлення рішення правомірно визнані протиправними та скасовані у вказаній частині судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень в частині донарахування суми ПДВ та штрафних санкцій, нарахованих по взаємовідносинам позивача з ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд», в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, неправильне тлумачення закону, призвели до неправильного вирішення справи в частині, а тому рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 11 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма