Справа № 522/18073/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 522/18073/16-а

адміністративне провадження № К/9901/37185/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №522/18073/16-а

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси про призначення пенсії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року (суд у складі головуючого судді Чернявської Л.М.) та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року (суд у складі колегії суддів: головуючого судді - Запорожана Д.В., Романішина В.Л., Шляхтицького О.І.),

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, в якому просив:

1.1. визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах;

1.2. Визнати протиправною відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на письмове звернення позивача з приводу неправомірних дій управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси;

1.3. зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 18 вересня 2015 року.

2. Позовна заява мотивована тим, що рішення відповідача від 26 травня 2016 року № 138 «Про відмову у призначенні пенсії» є таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та порушує право позивача на пенсійне забезпечення.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. Постановою Приморського районного суду м. Одеси 24 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси № 138 від 26 травня 2016 р. «Про відмову у призначенні пенсії».

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з наступного дня після досягнення ним 57 років.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що пільговий стаж ОСОБА_1 підтверджений трудовою книжкою з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи. В свою чергу, уточнюючі довідки повинні надаватися у разі, коли відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадянина у спірний період, що визначає його право на пенсію на пільгових умовах.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року змінив постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року, виклавши резолютивну частину в наступній редакції: «Позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси від 26 травня 2016 року № 138 - скасувати. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.»

В іншій частині постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року залишено без змін.

6. Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що наявність у позивача необхідного стажу для призначення пільгової пенсії підтвердилась в ході судового розгляду справи, а, відтак, відмова відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за списком №2 є неправомірною. У той же час, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилкове застосуванням судом першої інстанції норм процесуального права, що має наслідком зміну резолютивної частини постанови суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

8. Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції прийняті з порушенням норм матеріального права, а тому підлягають скасуванню. При цьому скаржник зазначає, що визнання незаконним рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси від 26 травня 2016 року є необґрунтованим, оскільки таке рішення прийняте після перевірки призначення пенсії позивачу.

9. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25 липня 2017 року відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою.

10. 06 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.

11. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2018 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: Анцупова Т.О. - головуючий суддя, судді: Стародуб О.П., Кравчук В.М.

12. У зв`язку із обранням до складу Великої Палати Верховного Суду судді-доповідача Анцупової Т.О. (відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14, розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл касаційних скарг, зокрема, касаційної скарги у справі №522/18073/16-а.

13. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стрелець Т.Г., судді: Рибачук А.І., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.

14. Позивач відзиву на касаційну скаргу не надавав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення віку 57 років та надав всі необхідні документи для призначення даного виду пенсії.

16. Починаючи з 15 квітня 1982 року до 03 січня 1986 року та з 16 червня 1986 року по 06 червня 1990 року позивач працював на посаді зварника, електрозварника та електрозварника на автоматичних та півавтоматичних машинах в Механічному заводі ОПО «Продмаш», який в подальшому був перейменований ВАТ «Одеський механічний завод».

Його стаж за Списком №2 склав 7 років 8 місяців і 10 днів.

17. На підтвердження періодів роботи на посадах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах позивачем надавалась довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18 грудня 2013 року № 143, видана ВАТ «Одеський механічний завод», довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 11 грудня 2014 року № 140 та № 141, видані ВАТ «Одеський механічний завод», а також довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09 листопада 2015 року № 136 та від 13 листопада 2015 року № 147, видані ВАТ «Одеський механічний завод».

18. Відповідачем до пільгового стажу не зарахований періоду роботи позивача на ВАТ «Одеський механічний завод» з 16 червня 1986 року по 06 червня 1990 року згідно довідки від 13 листопада 2015 року № 147, оскільки зустрічними перевірками не підтверджено факт роботи позивача зварником аргонового зварювання.

19. Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі міста Одеси від 26 травня 2016 року № 138 відмовлено у призначенні пенсії позивачу за підсумками розгляду його заяви від 23 вересня 2016 року та доданих до неї документів.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

21. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

22. 8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

23. За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

24. За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.

25. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів Верховного Суду дійшла наступних висновків.

26. Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12,5 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , починаючи з 15.04.1982 року до 03.01.1986 року та з 16.06.1986 року по 06.06.1990 року містяться записи № 3, 4, 5, 6, 7, 8, відповідно до яких позивач працював на посаді зварника, електрозварника та електрозварника на автоматичних та півавтоматичних машинах в Механічному заводі ОПО «Продмаш», що в подальшому був перейменований ВАТ «Одеський механічний завод».

Його стаж за Списком № 2 склав 7 років 8 місяців і 10 днів.

На підтвердження періодів роботи на посадах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, ним до Пенсійного органу надавались довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.12.2013 року № 143, видана ВАТ «Одеський механічний завод», довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 11.12.2014 року № 140 та № 141, видані ВАТ «Одеський механічний завод», а також довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.11.2015 року № 136 та від 13.11.2015 року № 147, видані ВАТ «Одеський механічний завод».

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, відповідач зазначає, що позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії не мав достатнього пільгового стажу, передбаченого пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Такі висновки відповідача аргументовані тим, що за результатами зустрічної перевірки відомостей, які містяться в уточнюючій довідці від 13.11.2015 року № 147, виданій ВАТ «Одеський механічний завод», позивачу не зараховано пільговий стає роботи на посаді «зварника аргонового зварювання» у період з 16.06.1986 року по 06.06.1990 року, оскільки відсутні підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно працював на вказаній посаді.

27. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 06.12.1992 р. «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» до затвердження Кабінетом Міністрів України списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, діяли відповідні списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р. № 10, а до часу введення в дію зазначених списків діяли списки, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173.

Відповідно до розділу ХХХІІ «Загальні професії» Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 року № 1173 передбачено посади газозварники та їх підручні, зварники аргонового зварювання, а також електрозварники та їх підручні.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У п. 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні або неточні записи про період роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи.

Пунктом 17 Порядку № 637 визначено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній орган Пенсійного Фонду має право обчислити трудовий стаж на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також інших первинних документів (довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів та угод з відмітками про їх виконання, та ін.).

Вказана правова позиція відповідає усталеній практиці Верховного Суду у цій категорії справ.

Як зазначено вище, даними трудової книжки позивача підтверджується, що у спірний період з 16 червня 1986 року по 06 червня 1990 року він працював на посаді зварника аргонового зварювання у Механічному заводі ОПО «Продмаш», що в подальшому був перейменований ВАТ «Одеський механічний завод».

А, відтак, відповідач протиправно не зарахував вказаний період до пільгового стажу позивачу за Списком № 2.

28. Стосовно посилань касатора на відсутність відомостей щодо проведення у спірний період атестації відповідно до Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а.

Згідно вказаної правової позиції, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. Контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

29. З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що відомостями трудової книжки позивача повністю підтверджується наявність у нього загального страхового стажу та пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії у відповідності до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

30. Разом з тим, суд апеляційної інстанції, зазначаючи про наявність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити таку пенсію, що, в свою чергу, не може вважатися ефективним захистом порушеного права.

В даному випадку суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визнання протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси № 138 від 26 травня 2016 р. «Про відмову у призначенні пенсії» та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з наступного дня після досягнення ним 57 років.

31. Частиною першою статті 352 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

32. З огляду на вищезазначене, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

33. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

34. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі - задовольнити частково.

2. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року по справі № 522/18073/16-а - скасувати.

3. Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2017 року по справі № 522/18073/16-а - залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді А.І. Рибачук

Л.В. Тацій