Справа № 200/11609/20-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про забезпечення позову

11 грудня 2020 р. Справа №200/11609/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторович, відповідачі: Міністерство юстиції України, Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України,

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2020 року до суду надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича про забезпечення позову, який буде поданий в адміністративній справі до Міністерства юстиції України, Дисциплінарної комісії приватних виконавців при Міністерстві юстиції України.

У заяві про забезпечення позову приватний виконавець Літвиненко О.В. просить:

зупинити дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020 року, яке оформлено протоколом № 47, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 (свідоцтво про право здійснення діяльності приватного виконавця № 0250 від 27.11.2018 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до дисциплінарної відповідальності та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності;

зобов`язати Міністерство юстиції України утриматися від дій по видачі наказу про уведення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020 року, яке оформлено протоколом № 47 в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності;

заборонити відповідачам вносити в реєстр приватних виконавців інформацію про рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020 року, яке оформлено протоколом № 47, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у зупинення діяльності.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником вказано, що в зв`язку з прийнятим незаконним рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності, в реєстр приватних виконавців буде внесено відповідний запис, видалення якого не передбачено та не є можливим технічно.

Оскільки введення в дію рішення тягне за собою наслідки фактичного накладення на виконавця стягнення, що призведе до блокування роботи останнього, а у разі скасування оскаржуваного рішення запис про застосування стягнення залишиться в реєстрі - існує пряма необхідність забезпечити позов шляхом зобов`язання (заборони) Міністерство юстиції України утриматися від дій по видачі наказу про уведення в дію рішення Дисциплінарної комісії. Не застосування такого заходу забезпечення позову унеможливлює відновлення порушених прав приватного виконавця у випадку задоволення позову, який підготовлено позивачем до подання в суд.

Заявник також звертає увагу на порушення його права на працю, оскільки отримання виконавцем основної винагороди від здійснення своєї професійної діяльності є - єдиним джерелом доходу. Окрім того, зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1 , може завдати неприпустимої шкоди законним правам та інтересам стягувачів за виконавчими провадженнями, які знаходяться на примусовому виконанні у виконавця.

Станом на 09.12.2020 року згідно з відомостями, що містяться у автоматизованій системі виконавчого провадження, у приватного виконавця Літвиненко О. В. на примусовому виконанні знаходиться 144 відкритих виконавчих проваджень, в процесі торгів в системі СЕТАМ знаходиться 13 лотів.

При зупиненні своєї професійної діяльності приватний виконавець позбавляється права на відкриття нових і прийняття рішень щодо вже відкритих виконавчих проваджень, після проведення електронних торгів не зможе видати покупцям Постанови про проведені електронні торги, що також порушить права покупців. Через відповідні дії Дисциплінарної комісії, приватний виконавець фактично позбавляється можливості на здійснення своїх посадових функції.

Представник Міністерства юстиції України надіслала до суду заперечення на заяву про забезпечення позову, у яких зазначила про відсутність об`єктивних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі. Також зазначила про невідповідність заходів забезпечення позову обсягу права, які підлягають захисту.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову до його подання, додані до неї матеріали, а також заперечення представника Міністерства юстиції України, суд зазначає про таке.

Відповідно до частин першої - третьої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС) України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За правилами статті 153 КАС України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову визначений статтею 154 КАС України, згідно з якою заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Системний аналіз вказаних процесуальних положень дає підстави для висновку про те, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача, та недопущення подальшого порушення прав позивача під час судового розгляду.

Метою забезпечення адміністративного позову є захист прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів. Відтак, вжиття судом заходів забезпечення позову покликане своєчасно унеможливити настання негативних та непоправних наслідків, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів. Тобто, невідворотність наслідків означатиме, що спірні правовідносини не зможуть існувати в майбутньому у первісному вигляді у випадку незастосування заходів забезпечення позову.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Як випливає зі змісту заяви про забезпечення позову приватний виконавець Літвиненко О.В. просить суд зупинити дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020 року, яке оформлено протоколом № 47, в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності, зобов`язати Міністерство юстиції України утриматися від дій по видачі наказу про уведення в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020 року, в частині притягнення заявника до дисциплінарної відповідальності та заборонити відповідачам вносити в реєстр приватних виконавців інформацію про рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020 року в частині притягнення заявника до дисциплінарної відповідальності

Згідно з положеннями статті 39 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року

№ 1403-VIII (надалі - Закон № 1403-VIII) дисциплінарна комісія приватних виконавців утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до статті 40 Закону № 1403-VIII дисциплінарна комісія розглядає подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та приймає рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з частиною третьою статті 41 Закону № 1403-VIII про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі при ватних виконавців України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1403-VIII до дня внесення інформації про зупинення діяльності приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України приватному виконавцю забороняється здійснювати діяльність приватного виконавця, крім дій, пов`язаних із передаванням виконавчих документів іншому приватному виконавцю або відповідному органу державної виконавчої служби.

Отже, внаслідок прийняття Дисциплінарною комісією приватних виконавців рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення його діяльності та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру приватних виконавців України, така особа не має права здійснювати відповідну професійну діяльність протягом установленого строку.

Рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08 грудня 2020 року до приватного виконавця ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця строком на два місяці.

Суд звертає увагу на те, що заява про забезпечення позову подана до його пред`явлення, тобто судове провадження по суті у межах спірних правовідносин ще не здійснюється.

У випадку незастосування заходів забезпечення позову, під час розгляду спору судом приватний виконавець не здійснюватиме професійну діяльність протягом двох місяців, що є негативним наслідком дисциплінарної відповідальності та фактичною реалізацією дисциплінарного стягнення.

У випадку задоволення позовних вимог у межах спірних правовідносин професійні права позивача не будуть повністю поновлені, оскільки сплине строк зупинення діяльності.

Суд також звертає увагу на те, що незастосування заходів забезпечення позову матиме наслідком додаткові зобов`язання приватного виконавця, які реалізуються до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Так, відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 1403-VIII для поновлення діяльності приватного виконавця, зупиненої на підставі пункту 4 частини першої статті 42 цього Закону, приватний виконавець після закінчення строку зупинення його діяльності зобов`язаний скласти іспит у порядку, передбаченому статтею 33 цього Закону.

Отже, незастосування заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин нівелює ефективність судового захисту з огляду на строк розгляду справи по суті у судах першої та апеляційної інстанції, встановлений КАС України.

Крім того, згідно з частиною п`ятою статті 42 Закону № 1403-VIII у разі зупинення діяльності приватного виконавця на підставі пунктів 4 частини першої цієї статті приватний виконавець зобов`язаний вирішити питання про його заміщення іншим приватним виконавцем.

Як випливає зі змісту заяви про забезпечення позову у приватного виконавця ОСОБА_1 перебуває на виконанні 144 виконавчих проваджень. Отже, внесення відповідного запису до Єдиного реєстру приватних виконавців України матиме наслідком фактичну передачу виконавчих проваджень іншому приватному виконавцю на час дії заходу дисциплінарної відповідальності.

За таких умов незастосування заходів забезпечення позову у межах спірних правовідносин може значно ускладнити ефективний захист (поновлення) прав та інтересів позивача в межах спірних правовідносин, за захистом яких він має намір звернутися до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Обставинами справи підтверджується, що незалежно від результатів вирішення майбутнього спору, вжиття заходів позову до його подання щодо збереження чинною діяльності приватного виконавця та убезпечення його від зупинення на час судового розгляду не в змозі завдати істотної шкоди, тоді як зупинення такої діяльності безумовно завдає більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Тому вжиття заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Водночас, у разі відмови у задоволенні позову дисциплінарне стягнення та його наслідки невідворотно будуть застосовані до приватного виконавця після набрання законної сили судовим рішенням у відповідній справі,

Таким чином, забезпечення позову у даному випадку не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища заявника до набрання законної сили відповідним судовим рішенням. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову до його подання, суд не дає оцінки спірному рішенню, не оцінює його обґрунтованість, не перевіряє його на відповідність критеріям, закріпленими у статті 2 КАС України,

Тому звертає увагу на те, що правомірність рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців підлягатиме дослідженню під час судового вирішення справи за позовом, з яким приватний виконавець має намір звернутися.

Отже, вирішуючи питання забезпечення позову відповідно до приписів статті 150 КАС України, суд не встановив наявності очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, але дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду

У контексті наведеного суд вказує, що заявлені заходи забезпечення позову повинні бути співмірними фактичним обставинам спірних правовідносин і, за встановлених судом обставин, дієвими та ефективними заходами забезпечення з урахуванням дотримання балансу прав та обов`язків сторін.

З урахуванням наведеного, суд вказує, що відповідно до частини 2 статті 41 Закону № 1403-VIII рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.

Таким чином, зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020 року, яке оформлено протоколом № 47, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності, само по собі є достатнім заходом для утримання Міністерства юстиції України від його затвердження своїм наказом та внесення інформації про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення в реєстр приватних виконавців.

Вказаний засіб забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта відповідає пункту 1 частини 1 статті 151 КАС України та предмету майбутнього адміністративного позову і є достатнім з огляду на характер спірних відносин.

З наведених підстав, оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття зазначених заходів з урахуванням їх розумності та обґрунтованості, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150 - 154, 243, 248, 256, 293, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник - приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Літвиненко Олексій Вікторович, відповідачі: Міністерство юстиції України, Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України - задовольнити частково.

Зупинити дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 08.12.2020 року, яке оформлено протоколом № 47, в частині притягнення приватного виконавця ОСОБА_1 (свідоцтво про право здійснення діяльності приватного виконавця № 0250 від 27.11.2018 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності, до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала складена та підписана 11 грудня 2020 року, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (вебадреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов