Справа № 953/9983/20
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 р. Справа № 953/9983/20

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області сплатити ОСОБА_1 частку 50% пенсії від перерахованої пенсії годувальника його батька, ОСОБА_2 , яка була розрахована 100% згідно рішень Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2010 року та від 29.12.2011 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області сплатити ОСОБА_1 частку 50% від перерахованої пенсії годувальника згідно рішень Київського районного суду м. Харкова, а також індекс інфляції від неодержаної пенсії.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд Харківського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 03.11.2020 року, дану справу розподілено до провадження судді Шевченко О.В.

Ухвалою суду відкрито провадження по даній справі в порядку статті 263 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його батько, ОСОБА_2 , за життя був ліквідатором аварії на ЧАЕС з 30.04.1986 по 03.06.1986. Перед смертю батькові була призначена перша група інвалідності, він був віднесений до 1 категорії. Після смерті ОСОБА_2 він та матір отримують пенсію по втраті годувальника в рівних частинах - по 50% від пенсії батька. Постановами Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2010 по справі № 2а-151/18/2018 та від 29.12.2011 по справі № 2018/2-а-4537/11 пенсія годувальника ОСОБА_2 була розрахована 100% за період з 11.02.2009 по 09.12.2010 та з 09.12.2010 по 22.07.2011, з якої було сплачено 50% його матері (дружині померлого), ОСОБА_3 . Проте, інші 50% пенсії годувальника ОСОБА_2 за постановами суду не були сплачені пенсійним органом позивачу, що є протиправним, у зв`язку з чим позивач звернувся суду з даним позовом. Крім того, пенсійний орган повинен нарахувати та виплатити йому компенсацію та індекс інфляції від недоотриманої пенсії.

Представником відповідача подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку та з 01.03.2006 року отримує пенсію по втраті годувальника. За матеріалами пенсійної справи пенсія позивачу обчислена та виплачується відповідно до законодавства, та складає 6 643,57 грн.

Представник відповідача також зазначив, що посилання позивача на постанови Київського районного суду м. Харкова від 09.12.2010 по справі № 2а-151/18/2018 та від 29.12.2011 по справі № 2018/2-а-4537/11 як на підставу обов`язку пенсійного органу сплатити ОСОБА_1 частку 50% від перерахованої пенсії годувальника, є необґрунтованим, оскільки в зазначених справах не вирішувалося питання про перерахунок пенсії позивача. Крім того, постановою Київського районного суду від 20.09.2012 по справі № 2018/9352/2012 в задоволенні позову ОСОБА_1 про виплату заборгованості пенсії по втраті годувальника за період з 11.02.2009 по 22.07.2011 відмовлено. За таких підстав, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

Позивачем надано до суду скаргу на відзив, в якій він підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві, додатково зазначивши, що докази, на які посилається відповідач у відзиві на позов, є безпідставними, оскільки він та мати мають однакові права на отримання рівних часток пенсії по втраті годувальника (по 50% від пенсії годувальника ОСОБА_2 ), яку за рішеннями суду розраховано 100% за період з 11.02.2009 по 09.12.2010 та з 09.12.2010 по 22.07.2011. При цьому, на виконання рішень суду пенсійний орган виплатив ОСОБА_3 50% від перерахованої пенсії за вказаний період, а позивачу ні, що порушує його права на належне пенсійне забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (інвалід дитинства) згідно довідки до акта огляду МСЕК Серія 10 ААБ № 693679 від 07.04.2014 року.

Розпорядженням № 192882 від 09.03.2006 року ГУ ПФУ в Київському районі м. Харкова, з 01.03.2006 року позивача переведено на пенсію по втраті годувальника, його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та за життя був визнаний постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС і категорії, 16.03.2004 йому безстроково встановлено І групу інвалідності (профзахворювання, що викликане аварією на ЧАЕС). У відзиві на позов відповідач зазначив, що розмір пенсії позивача складає 6 643,57 грн.

В позовній заяві та в скарзі на відзив позивач стверджує, що відповідач протиправно не сплатив йому 50% від перерахованої пенсії годувальника його батька, ОСОБА_2 , яка була розрахована 100% згідно постанов Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2010 по справі № 2а-151/18/2018 та від 29.12.2011 по справі № 2018/2-а-4537/11. Інші 50% від перерахованої пенсії годувальника призначені та виплачені його матері, яка також отримує пенсію по втраті годувальника (дружина померлого ОСОБА_2 ).

Вказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просить зобов`язати пенсійний орган сплатити йому 50% від перерахованого стовідсоткового розміру пенсії годувальника на підставі вказаних рішень суду.

Відповідно до ч.1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, яка діяла на момент переведення позивача на пенсію по втраті годувальника), пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Згідно ч.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, яка діяла на момент переведення позивача на пенсію по втраті годувальника), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2010 по справі № 2а-151/10/18/2018, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2011, адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова, які призвели до нарахування та виплати ОСОБА_3 за період з 11.02.09 р. по 09.12.10 р. пенсії по втраті годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в неповному обсязі. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3 державної пенсії по втраті годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 50% від пенсії померлого чоловіка, яка становить 10 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 11.02.09 р. по 09.12.10 р. В решті позовних вимог було відмовлено.

Постанова набрала законної сили.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2011 по справі № 2018/2-а-4537/11 адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про нарахування і виплату пенсії по втраті годувальника при житті ліквідатора ЧАЕС 1 категорії 1 групи та стягнення заборгованості задоволено частково. Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Харкова, які призвели до нарахування та виплати ОСОБА_3 за період з 09 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року включно пенсії по втраті годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідності до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в неповному обсязі. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Харкова провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3 державної пенсії по втраті годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 50% від пенсії померлого чоловіка, яка становить 10 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 09 грудня 2010 року по 22 липня 2011 року включно. Провадження по справі в частині вимог ОСОБА_3 до Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про нарахування і виплату пенсії по втраті годувальника та стягнення заборгованості, за період вимог з 30 червня 2004 року по 09 грудня 2010 року закрито. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Постанова набрала законної сили.

Листом управління в Київському районі м. Харкова від 13.06.2012 року повідомлено ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що постанову Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2010 по справі № 2а-151/10/18/2018 управлінням виконано та проведено перерахунок частки пенсії ОСОБА_3 за період з 11.02.2009 р. по 09.12.2010 р. Доплату по перерахунку частки пенсії ОСОБА_3 в розмірі 45701 грн. 68 коп. було здійснено по додатковим відомостям в серпні 2011 року.

Листом управління в Київському районі м. Харкова від 09.10.2012 року також повідомлено ОСОБА_3 що на виконання постанови Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2011 по справі № 2018/2-а-4537/11 здійснено перерахунок пенсії. Доплата за рішенням суду буде виплачена за умов фінансування з Державного бюджету України.

Таким чином, зважаючи на те, що постанови Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2010 по справі № 2а-151/18/2018 та від 29.12.2011 по справі № 2018/2-а-4537/11 винесено за результатами розгляду позовних заяв та у відношенні виключно ОСОБА_3 , якими зобов`язано УПФУ у Київському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3 державної пенсії по втраті годувальника, внаслідок ЧАЕС, в розмірі 50% від пенсії померлого чоловіка за відповідін періоди, у вказаних справах не було спірним та не розглядалося питання щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника, отже відсутні підстави для зобов`язання відповідача сплачувати ОСОБА_1 50% від перерахованої пенсії годувальника його батька ОСОБА_2 на підставі вказаних постанов Київського районного суду м. Харкова від 09.02.2010 по справі №2а-151/18/2018 та від 29.12.2011 по справі № 2018/2-а-4537/11.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова в якому просив зобов`язати відповідача провести перерахунок і виплачувати пенсію згідно ст. 49,50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та в зв`язку з втратою годувальника», з розрахунку 10 мінімальних пенсій за віком, та додаткової 100 % мінімальної пенсії за віком та інші доплати згідно Закону України. Виходячи виключно із законодавчого визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, на момент виплати, як це передбачено законодавством, а також стягнути з відповідача заборгованість пенсії яка склалася з моменту призначення пенсії по втраті годувальника, з розрахованої із законодавчого визначеного розміру мінімальної пенсії за віком на момент виплати.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 12.05.2011 року по справі №2018/2а-306/11/05 позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про перерахунок, стягнення заборгованості та виплату пенсії та щомісячної компенсації по втраті годувальника задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова по нездійсненню перерахунку, нарахування та виплат пенсії, щомісячної компенсації по втраті годувальника ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова перерахувати та провести виплату з урахуванням раніше виплачених, сум ОСОБА_1 пенсії відповідно до вимог ст. ст. 52, 54 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 % від десяти мінімальних пенсій за віком та щомісячної компенсації по втраті годувальника у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03 грудня 2009 року до зміни підстав задоволення позову. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.04.2012 року по справі № 2018/2а-306/11/05 постанову Київського районного суду м. Харкова від 12.05.2011 року по справі № 2018/2а-306/11 скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова про перерахунок, стягнення заборгованості та виплату пенсії та щомісячної компенсації по втраті годувальника відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з 03.12.2009 року у відповідача був відсутній обов`язок нараховувати та сплачувати ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника у розмірі на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків від пенсії по інвалідності, визначеної ст. ст. 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постанова набрала законної сили.

05.06.2012 року позивач також звертався до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, в якому просив суд зобов`язати УПФУ в Київському районі м. Харкова виплатити пенсію, перераховану згідно ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та у зв`язку з втратою годувальника" з 11.02.2009 по 09.12.2010 за рішеннями судів, а також зобов`язати пенсійний орган виплатити заборгованість з 11.02.2009 по 09.12.2010 пенсії з втрати годувальника, яка виплачується з пенсії батька ОСОБА_2 , яка за рішеннями судів за цей період складає пенсію, що дорівнює десяти мінімальним пенсіям за віком за період з 11.02.2009 по 09.12.2010.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 20.09.2012 року по справі №2018/9352/2012 в задоволенні позову ОСОБА_1 до УПФУ в Київському районі м. Харкова про виплату заборгованості пенсії по втраті годувальника, перерахованої за рішенням суду, за період з 11.02.2009 по 22.07.2011 відмовлено.

Постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 134, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, адреса: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.