Справа № 200/10153/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 р. Справа№200/10153/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, зокрема, що подав до контролюючого органу податкову накладну з податку на додану вартість, між тим її реєстрацію було зупинено з пропозицією надати пояснення та копії документів. На пропозицію контролюючого органу надав і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення господарських операцій по поданій податковій накладній; також надав таблицю даних платника податку на додану вартість.

Між тим, комісія Головного управління ДПС у Донецькій області прийнята рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість та рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Останнє рішення оскаржив до Державної податкової служби України, однак скарга залишена без задоволення, а рішення без змін.

Вказані рішення позивач вважав неправомірними, оскільки при їх прийняті не враховано те, що:

- при зупиненні реєстрації податкової накладної, що передувало прийняттю оскарженого рішення, в квитанції про зупиненні реєстрації податкової накладної Головним управлінням ДПС у Донецькій області не зазначено конкретного переліку документів, що необхідні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної, а у рішеннях про відмову у реєстрації податкової накладної проставлена позначка про ненадання первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування. Це свідчить про формальне відношення суб`єкта владних повноважень до своїх обов`язків;

- оскаржуване рішення не містить конкретної інформації про причини та підстави для його прийняття, а саме інформації про те, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Така невмотивованість рішення про відмову в реєстрації ПН суперечить принципу визначеності, який повинен бути характерним для рішення суб`єкта владних повноважень;

- не враховано те, що надані позивачем до відповідача первинні бухгалтерські документи складені з дотриманням вимог законодавства і повністю відображають зміст господарської операції по поданій податковій накладній та є достатніми реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- не враховано те, що за договором поставки пшениці від 29.06.2019 року № 32/06 позивач неодноразово здійснював поставку (продаж) пшениці 2 класу врожаю 2020 року власного виробництва на ТОВ КВФ «Рома» і виписував податкові накладні, які були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства.

Вважаючи свої права порушеними, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області - комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 06.10.2020 року №2007574/;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.10.2020 року №2007300/;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 17.09.2020 року №12 датою та часом, що зафіксовані у першій квитанції щодо податкової накладної.

Позивач також подав письмові пояснення, в яких зазначав, що договір від 29.06.2019 року № 32/06, що укладений між позивачем та ТОВ «Рома» на поставку пшениці, був автоматично пролонгований на 2020 рік згідно з п. 9.12 договору

У рамках цього пролонгованого договору відбулися поставки у 2020 році:

1) 21.07.2020 року постачання пшениці 2 класу у кількості 68,950 тн. на загальну суму 393015,00 грн. (податкова накладна від 21.07.2020 року № 10 на загальну суму 393015,00 грн., в т.ч. ПДВ - 65502,50 грн., зареєстрована згідно з рішенням від 11.08.2020 року № 1821148/);

2) 04.08.2020 року постачання пшениці 2 класу у кількості 119,417 тн. на загальну суму 698589,46 грн. (податкова накладна від 04.08.2020 року № 11 на загальну суму 698589,46 грн., в т.ч. ПДВ - 116431,58 грн., зареєстрована згідно з рішенням від 26.08.2020 року № 1869092/),

3) 17.09.2020 року постачання пшениці 2 класу у кількості 50,0 тн. на загальну суму 340000,20 грн. (податкова накладна від 17.09.2020 року № 12 на загальну суму 340000,20 грн., в т.ч. ПДВ - 56666,70 грн., відмовлено у реєстрації рішенням від 06.10.2020 року № 2007300/ є предметом розгляду в даній справі).

Відповідачі Державна податкова служба України та Головне управління ДПС у Донецькій області подали відзиви на позовну заяву, в яких зазначали, зокрема, що згідно з відомостями інформаційних баз даних ДПС (ДФС), позивач за період з дати державної реєстрації підприємства (09.07.2018 року) станом на дату направлення податкової накладної від 17.09.2020 року № 12 для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не здійснював придбання товарів товарної позиції 1001 згідно з УКТЗЕД.

З огляду на викладене, господарська операція з реалізації пшениці товарної позиції 1001 згідно з УКТЗЕД, що відображалася у направленій для реєстрації податковій накладній, відповідала опису критерію ризиковості здійснення операцій № 1, оскільки за цією податковою накладною обсяг реалізації пшениці у кількості 50,00 т перевищував обсяг придбання такого товару на митній території України за умов відсутності імпорту такого товару та відсутності врахованої таблиці даних платника податку, яка б свідчила про постачання позивачем пшениці товарної позиції 1001 УКТЗЕД на постійній основі. Внаслідок відповідності критерію ризиковості здійснення операцій реєстрація вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних була автоматично зупинена.

Згідно з відомостями інформаційних баз даних ДПС (ДФС) України, на підставі розгляду надісланого позивачем повідомлення від 02.10.2020 року № 8 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній від 17.09.2020 року № 12 та сканкопій доданих документів, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення від 06.10.2020 року № 2007300/ про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, зазначених у п. 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, а саме не було надано:

первинних облікових документів за формами № ВЗСГ-1, № ВЗСГ-4, № ВЗСГ-8, № ВЗСГ- 10, що затверджені наказом Мінагрополітики від 21.12.2007 року № 929;

первинних облікових документів за формами № ПБАСГ-1, №ПБАСГ-2, що затверджені наказом Мінагрополітики від 21.02.2008 року № 73;

актів на списання загиблих площ;

книгу обліку доходів та витрат або журнал реєстрації господарських операцій;

документи щодо обліку незібраного врожаю;

первинних, фінансових або бухгалтерських документів, які б вказували на джерело походження товару «пшениця 2 класу» у позивача, тобто на те, яким чином він набув право на такий товар (придбав або виростив власними силами);

документальні підтвердження щодо вирощування пшениці, які складаються в залежності від виду с/г продукції, наприклад, відповідно до Методичних рекомендацій щодо застосування спеціалізованих форм первинних документів з обліку довгострокових та поточних біологічних активів в сільськогосподарських підприємствах, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 21.02.2008 року №73;

договори купівлі продажу щодо придбання засобів захисту рослин та добрив для вирощування пшениці, платіжні доручення на проведення оплати закупівлі добрив, забезпечення поливу, фумігації, зрошування, дезінфекції, інших витрат на вирощування с/г культур;

видаткові накладні, рахунки, рахунки-фактури, акти виконаних робіт (наданих послуг), направлених контрагентами-постачальниками на адресу позивача щодо оплати вказаних витрат (послуг);

документи щодо зберігання продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки;

договори, первинні документи щодо підтвердження понесення позивачем витрат на розвантаження/навантаження придбаних/реалізованих товарів (акти виконаних робіт (наданих послуг), рахунки (рахунки-фактури) на оплату відповідних робіт/послуг, банківські виписки, платіжні доручення щодо фактичного перерахування коштів за отримані послуги з навантаження/розвантаження; у випадку здійснення робіт з навантаження/розвантаження власними силами - бухгалтерська довідка про нарахування заробітної плати, калькулювання вартості робіт з навантаження/розвантаження, штатний розпис з наявністю відповідних посад вантажників тощо);

розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків, щодо зберігання пшениці на складі ТОВ КВФ «Рома»;

банківські виписки позивача, у яких відображено здійснення оплати (передоплати) ТОВ КВФ «Рома» за придбану пшеницю;

паспорти якості, сертифікати відповідності на вирощену пшеницю.

Щодо поданої позивачем таблиці даних платника податку на додану вартість, то за результатом її розгляду комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення від 06.10.2020 року №2007574/ про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Підставою для прийняття рішення зазначено виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам. Це рішення прийнято на підставі наступного:

ненадання позивачем з дати державної реєстрації фінансової звітності, необхідної для визначення можливості обробки наявних земельних ділянок підприємства для вирощування пшениці;

відповідно до відомостей зі Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вересень 2020 року, а також даних з таблиць та додатків до нього, кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нарахована заробітна плата - 2 особи. Так як загальна площа земельних ділянок, що належать підприємству на праві власності та оренди, складає більше 200 гектарів, можна прийти до висновку, що дві людини фізично не зможуть обробити таку площу землі, виростити та зібрати врожай пшениці;

станом на дату подання таблиці даних платника податку на додану вартість позивач не повідомляв контролюючий орган про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, а саме про наявність у нього у власності чи праві оренди основних засобів необхідних для обробки наявних земельних ділянок та вирощування пшениці (наприклад: техніки для пашні, сівби, поливу, фумігації, зрошування, дезінфекції, збирання врожаю).

Інформація щодо наявності частини вказаних основних засобів у позивача була подана до контролюючого органу у формі повідомлення за формою № 20-ОПП лише 09.10.2020 року.

Вважали, що оскаржені рішення прийняті у відповідності до вимог законодавства.

На думку Головного управління ДПС у Донецькій області рішення про неврахування таблиці даних платника податку не є рішеннями суб`єкта владних повноважень і не відповідають поняттю індивідуального акта.

Відповідачі просили в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відповіді на відзиви, якими підтримав доводи позовної заяви та зазначав, зокрема, що на його думку, посилання у відзивах ґрунтуються на припущеннях без додавання відповідних доказів. Відповідачі наводять розширений перелік первинних документів, що притаманні юридичній особі, а не фізичній особі-підприємцю. Крім того такий перелік документів, яких на думку податкового органу не вистачало, не був зазначений при зупиненні реєстрації податкової накладної позивача і не міститься в постанові Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, що позбавило позивача права надати те, чого, на думку контролюючого органу, не вистачало.

Зазначав, що не погоджується з відповідачами, що позивачем пшениця не придбавалася, адже ця пшениця була власновирощеною позивачем пшеницею врожаю 2018 року, що підтверджується актом засіву від 30.09.2019 року №4, який подавався відповідачам.

Не погоджується з відповідачами, що жодного первинного документу, що вказувало б на джерело походження товару - в тому числі придбання та вирощування не надано. Адже ним подавалися відповідні документи, докази обставин щодо вирощування продукції, наявності основних засобів, та здійснення реальної господарської діяльності: документи, щодо права користування земельними ділянками, договори, платіжні доручення, виписки по поточному рахунку, документи щодо придбання витратних матеріалів для здійснення виробництва (посівний матеріал, агрохімія, пальне), документи щодо висіву, збирання та транспортування пшениці; також надавалися відповідні пояснення.

Щодо таблиці даних, то висновки податкового органу щодо виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності і наявним у платника податку основним засобам, вважав неправомірними та такими, що суперечать фактичним обставинам. Адже з документів, які є в інформаційній базі ДПС та тих, що надані платником податку, підтверджується наявність у платника основних засобів та матеріальних ресурсів, а саме: земельних ділянок сільськогосподарського призначення, сільськогосподарської техніки, складу, бочки для зберігання пального, та інше.

Відповідачами не наведені обґрунтування того, чому за цим одним і тим же договором раніше були зареєстровані податкові накладні від 21.07.2020 року № 10 та від 04.08.2020 року № 11, а наступна податкова накладна від 17.09.2020 року №12 ні.

Просив задовольнити позов.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (в Олександрівській державній податковій інспекції Покровсько-Добропільського управління); є, зокрема платником податку на додану вартість з 01.01.2019 року (далі ПДВ).

Видами діяльності позивача по наступним кодам КВЕД є: 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 49.41 - вантажний автомобільний транспорт; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 01.61 - допоміжна діяльність у рослинництві.

Позивач у підприємницькій діяльності використовує 202,9188 га ріллі (земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території Олександрівської ОТГ Донецької області, з яких 13,1337 га - власні землі, 189,7851 га - орендовані землі. Землі орендуються на підставі відповідних договорів оренди земельної ділянки, відомості про які внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка з Реєстру від 18.01.2019 року №153051862); довідкою Олександрівської селищної ради від 04.08.2020 року №260/10-26.

Має у власності та використовує у підприємницькій діяльності трактор колісний Landini Powerfarm DТ-110, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, на підставі договору позички від 31.01.2019 року №01/02/19, що укладений між позивачем та фізичною особою ОСОБА_2 , позивач у господарській діяльності використовує трактор колісний БЕЛАРУС-892, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та трактор колісний БЕЛАРУС-892, реєстраційний номер НОМЕР_3 , а на підставі договору позички від 01.07.2019 року № 02/07/19, що укладений між позивачем та фізичною особою ОСОБА_2 , використовує вантажний самоскид ЗИЛ 433102, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Також позивач орендує зерновий склад для зберігання сільськогосподарського посадкового матеріалу, засобів захисту рослин та мінеральних добрив на підставі договорів оренди нежитлового приміщення від 01.02.2020 року № 01/2020 (укладений з ОСОБА_2 ) та від 01.02.2020 року № 02/2020 (укладений з ОСОБА_3 ). Склад розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Має у власності та використовує у господарській діяльності бочку для зберігання дизельного палива, на що оформлена відповідна ліцензія. Вказана інформація відображена в повідомленні про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані оподаткуванням або через які провадиться діяльність, форма № 20-ОПП.

Протягом 2019-2020 років для збільшення продуктивності праці позивачем придбано виробниче обладнання у вітчизняних виробників.

Так, у ПрАТ «Богуславська сільгосптехніка» () у березні 2019 року придбано обприскувач ОПК 2500-22 «Кронос» (код УКТ ЗЕД ); у АТ «Ельворті» () у липні 2019 року придбані сівалка зернова СЗ-6 (код УКТ ЗЕД ) та транспортний пристрій УОЗШ 02.240 (код УКТ ЗЕД ); у ТОВ «Оріхівсільмаш» () у лютому 2020 року придбано борону ротаційну БР-6 (код УКТ ЗЕД ) та розкидач мінеральних добрив РМД-1000 Урожай (код УКТ ЗЕД 8432).

Також позивач має двох найманих працівників (один працівник - за основним місцем роботи, один - за сумісництвом), з якими укладені відповідні трудові договори.

Крім того, позивач має посвідчення тракториста серії НОМЕР_5 від 26.02.2019 року, посвідчення водія серії НОМЕР_6 категорії В та С, що надає можливості керувати усіма видами власної та орендованої техніки. Як пояснив позивач, він особисто бере участь у підприємницькій діяльності згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України - особисто виконує всі види польових та інших робіт.

У вересні 2019 року позивачем було засіяно озимою пшеницею 80 га орендованої сільськогосподарської землі. Для засіву використано пшеницю власного виробництва урожаю 2018 року в кількості 17600 кг з одночасним внесенням гранульованих мінеральних добрив у кількості 11000 кг, про що складено акт засіву від 30.09.2019 року № 4.

Для виконання посіву та усіх подальших видів польових робіт техніка заправлялась дизельним паливом «Євро-5» (код УКТ ЗЕД ), яке придбавалося у ТОВ «Євростандарт-Автогаз» () згідно з укладеним договором від 03.06.2019 року № 48/ЄС, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, рахунками на оплату, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів. Використання дизельного палива «Євро-5» у господарській діяльності підтверджується наявністю лімітно-заборних карток, які перелічені у реєстрі від 12.10.2020 року № 11 за період з липня 2019 року по червень 2020 року .

Для вирощування сільськогосподарських культур та отримання найбільшого урожаю впродовж серпня 2019 року - червня 2020 року позивачем на підставі відповідних договорів поставки придбано та використано у власній господарській діяльності мінеральні добрива та засоби захисту рослин різних модифікацій: аміачну селітру (код УКТ ЗЕД 3102) у ПрАТ «Украгро НПК» (), ТОВ «Таго-Трейд» (), мінеральні добрива різних модифікацій (код УКТ ЗЕД , ) у ТОВ «Тато Трейд» (), ТОВ «Спектр-Агро» (), препарат липо сам у ТОВ «Плодородіє НПК» (); засоби захисту рослин різних модифікацій (код УКТ ЗЕД 3808) у ТОВ «Еверест-2012» (), ТОВ «Спектр-Агро» ( ) (підтверджується відповідними договорами поставки, видатковими накладними, рахунками, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними).

Для збирання врожаю пшениці у липні 2020 року між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_7 ), укладено договір надання послуг від 10.07.2020 року № 10/07/20, в ході виконання якого складено акт наданих послуг від 30.07.2020 року № 30/07/20, в якому зазначено, що впродовж періоду з 13.07.2020 року по 23.07.2020 року зібрана пшениця на землях сільськогосподарського призначення, орендованих ФОП ОСОБА_1 загальною площею 80 га. Оплата за надані послуги, відповідно до умов договору, повинна бути проведена у строк до 31.12.2020 року. Урожайність пшениці у 2020 році склала 48 центнерів з гектару. Уся зібрана пшениця безпосередньо з поля була вивезена на зберігання на ТОВ «Краснопільський елеватор» та на переробку на ТОВ КВФ «Рома».

Для зберігання сільськогосподарської продукції у липні 2020 року між позивачем та ТОВ «Краснопавлівський елеватор» () укладено договір складського зберігання сільськогосподарської продукції від 14.07.2020 року № 50. Відвантаження на елеватор відбувалося 15.07.2020 року (ТТН та 17.07.2020 року № 3 та ТТН №6). Всього на ТОВ «Краснопавлівський елеватор» на зберігання вивезено 69204 кг пшениці 2 класу власного виробництва, про що свідчать складські квитанції серії БА № 506821 від 15.07.2020 року № 155 та серії БА № 506863 від 17.07.2020 року № 197. Послуги, що надані елеватором, відображені в акті здачі-приймання робіт від 21.07.2020 року № 108 на загальну суму 584,11 грн.; оплата за послуги здійснена 21.07.2020 року платіжним дорученням №242 в сумі 584,11 грн.

Між позивачем як замовником та ТОВ КВФ «Рома» () як виконавцем укладений договір на переробку давальницького зерна від 30.06.2020 року № 14/ПЕР06, відповідно до якого замовник зобов`язався здати виконавцю зерно пшениці для подальшої переробки на давальницькій основі, а виконавець зобов`язався прийняти зерно, яке відповідає якісним показникам, переробити його та видати замовнику готову продукцію (борошно пшеничне, висівки, манки…). Замовник проводить завезення зерна транспортними засобами за свій рахунок. Виконавець приступає до переробки виключно на підставі письмового повідомлення замовника.

Відповідно до п. 4.6 вказаного договору до початку переробки замовник має право продати завезене на переробку зерно виконавцю або третій особі, про що замовник письмово повідомляє виконавця не пізніше як за 2 робочі дня до дати продажу зерна.

Строк дії договору до 30.04.2021 року.

На підставі вказаного договору позивачем на ТОВ КВФ «Рома» було відвантажено пшеницю в кількості 319,840 тн та направлено до пункту розвантаження за адресою: Харківська обл., м. Первомайський, пров. Лісозаготівельний, 7. По факту відвантаження виписано наступні товарно-транспортні накладні: від 13.07.2020 року № 1 - прийнято пшениці 32940 кг, від 14.07.2020 року № 2 - прийнято пшениці 38920 кг, від 15.07.2020 року №4 - прийнято пшениці 35660 кг, від 16.07.2020 року № 5 - прийнято пшениці 34740 кг, від 19.07.2020 року № 7 - прийнято пшениці 34860 кг, від 20.07.2020 року № 8 - прийнято пшениці 36200 кг, від 21.07.2020 року № 9 - прийнято пшениці 35560 кг, від 22.07.2020 року № 10 - прийнято пшениці 34980 кг, від 23.07.2020 року № 11 - прийнято пшениці 35980 кг; складені відповідні реєстри товарно-транспортних накладних.

На підставі п. 4.6 договору позивачем прийнято рішення про продаж ТОВ КВФ «Рома» 50000 кг пшениці 2 класу, про що позивач повідомив вказане товариство листом від 17.09.2020 року №22.

На дату відповідного продажу між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ КВФ «Рома» () діяв договір поставки пшениці від 29.06.2019 року № 32/06, укладений між позивачем як постачальником та ТОВ КВФ «Рома» як покупцем, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити пшеницю, код товару 1001 99 00 00 згідно з УКТЗЕД. Згідно з умовами вказаного договору поставка партій товару підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними; конкретні умови та порядок поставки вказуються в специфікації або в додатковій угоді до договору. Постачальник гарантує завантаження товару за свій рахунок і своїми засобами. Покупець сплачує 80% вартості товару на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, згідно з рахунком із зазначенням точної кількості та ціни товару без ПДВ, суми ПДВ, усього до сплати у строк згідно із специфікаціями до цього договору. Покупець сплачує 20% вартості товару на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі при наданні копій видаткової накладної, належно складеної податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, з відповідним заповненням всіх обов`язкових реквізитів податкової накладної та на суму отриманої передоплати (80%), виписані в порядку, передбаченому Податковим кодексом України. Оплата в розмірі 20% вартості товару покупцем здійснюється не раніше завершення (проведення) реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 9.12 вказаного договору строк дії договору до 31.05.2020 року або до дострокового розірвання за погодженням сторін, але у будь-якому випадку до повних взаєморозрахунків між сторонами. У разі, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії цього договору одна із сторін не повідомить іншу сторону про його розірвання, договір автоматично буде пролонговано на кожен наступний календарний рік.

Цей договір було пролонговано на наступний календарний рік відповідно до п. 9.12 вказаного договору.

17.09.2020 року в ході виконання договору поставки від 29.06.2019 року № 32/06 відбулося постачання пшениці 2 класу у кількості 50 тн. Під час цих господарських правовідносин складені наступні первинні документи: специфікація від 17.09.2020 року № 10 до вказаного договору на пшеницю озиму 2 класу 50 тн. +/- 10% на суму 340000,20 грн., в тому числі ПДВ 56666,70 грн.; рахунок-фактура від 17.09.2020 року № 12 на суму 340000,20 грн., в тому числі ПДВ 56666,70 грн.; накладна від 17.09.2020 року № 12 на суму 340000,20 грн., в тому числі ПДВ 56666,70 грн., на підставі якої товар (пшениця) позивачем в той же день був відвантажений та отриманий представником ТОВ КВФ «Рома» (по довіреності від 17.09.2020 року №210); платіжне доручення від 17.09.2020 року №1000 на оплату 80% вартості товару (передоплата).

Відвантаження пшениці відбулося на підставі укладених позивачем цивільно-правових договорів на виконання транспортних робіт від 10.07.2020 року № 07/20/1 (укладений з фізичною особою ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_8 ) та від 13.07.2020 року № 07/20/2 (укладений з фізичною особою ОСОБА_6 , ІПН номер НОМЕР_9 ). Доставка пшениці відбувалася автотранспортом Камаз 5320, номерний знак НОМЕР_10 , причеп СЗАП 83571 номерний знак НОМЕР_11 та Камаз 53215, номерний знак НОМЕР_12 , причеп СЗАП 8305 номерний знак НОМЕР_13 . Згідно з виконаними роботами, на підставі відповідних товарно-транспортних накладних складено та підписано акти виконаних робіт по транспортуванню пшениці, а саме: від 29.07.2020 року № 29/07/20 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за період 14.07.2020 року; від 30.07.2020 року № 30/07/20 між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за період з 13.07.2020 року по 23.07.2020 року. Виплата винагороди за договорами цивільно-правового характеру згідно з підписаними актами виконаних робіт була проведена 31.07.2020 року, про що свідчить складена позивачем відомість на виплату грошей від 31.07.2020 року № 19; 31.07.2020 року з виплачених коштів утримано і перераховано до бюджету військовий збір у розмірі 291,78 грн., податок на доходи фізичних осіб у розмірі 3501,40 грн. та єдиний соціальний внесок у розмірі 4279,48 грн. (заключна банківська виписка за період з 31.07.2020 року по 31.07.2020 року). Відповідні нарахування позивачем відображені у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за липень 2020 року, а також у формі 1 ДФ за 3 квартал 2020 року.

По господарським операціям по договору поставки від 29.06.2019 року № 32/06 і специфікації до нього від 17.09.2020 року № 10 позивач як платник податку на дату відвантаження товару (пшениці) склав податкову накладну від 17.09.2020 року №12 на суму 340000,20 грн., в тому числі ПДВ 56666,70 грн.

Вказана податкова накладна у встановлений строк була надіслана податковому органу в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

21.09.2020 року по поданій позивачем податковій накладній контролюючим органом надіслано квитанцію №1 про зупинення реєстрації податкової накладної, в якій зазначалося, що накладна прийнята, однак її реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки, як зазначено: «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1001 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.». Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після отримання квитанцій №1 позивач до контролюючого органу подав повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, а також письмові пояснення та копії документів (в електронній формі засобами електронного зв`язку, з урахуванням вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами).

В письмових поясненнях позивач детально описав правовідносини по укладеним договорам та документи, що були оформлені в ході їх виконання.

Одночасно позивач подав копії документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній.

Також подав таблицю даних платника податку на додану вартість (зареєстрована податковим органом 02.10.2020 року під №), в якій відобразив те, що він є сільськогосподарським товаровиробником, який на 31.12.2016 року застосовував спеціальний режим оподаткування відповідно до ст. 209 Податкового кодексу України; код згідно з КВЕД 01.11; коди згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (придбання (отримання), ввезення на митну територію України: 3102, , , , 3808; код згідно з УКТЗЕД/Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (постачання/надання) 1001.

По поданій позивачем таблиці даних контролюючим органом надіслано квитанцію №2, в якій в полі «Виявлені помилки» зазначено: «Інформацію Таблиці даних платника податку на додану вартість від 02.10.2020 року № не враховано автоматично згідно з п. 20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, тому що в рядку № 6 Таблиці даних платника податку значення Графи «Код згідно з УКТЗЕД/ Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (постачання/надання)» відповідає значенням Графи «Код згідно з УКТЗЕД/ Державним класифікатором продукції та послуг товарів/послуг (постачання/надання)» Таблиці даних платника від 02.10.2020 року № , інформація якої була врахована автоматично та скасована згідно з рішенням Комісії від 07.08.2020 року № 1815409/. Таблицю даних платника податку на додану вартість прийнято до розгляду».

Отже, таблицю даних платника податку на додану вартість прийнято до розгляду.

За результатом розгляду таблиці даних платника податку на додану вартість комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення від 06.10.2020 року №2007574/ про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість. Підставою для прийняття рішення зазначено виявлення невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам.

За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків щодо податкової накладної від 17.09.2020 року №12, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 06.10.2020 року №2007300/.

Вказаним рішенням позивачу відмовлено в реєстрації вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податків копій документів, а саме зроблено відмітку напроти речення: «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).». Документи, які не надано, в рішеннях не підкреслено;

Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем оскаржено в адміністративному порядку

Рішенням Державної податкової служби України від 21.10.2020 року №57744//2 скарга залишена без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктами 16.1.2 й 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Розділ V Податкового кодексу України (ст.ст. 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 вказаного Кодексу датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 вказаного Кодексу на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Для платників податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер, встановлені особливі терміни складання податкової накладної (пп. 201.4. ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 14.1.60 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з абз. 1 п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Граничні строки реєстрації податкової накладної встановлені п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз. 5 п.201.10 ст. 201 вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Вказана постанова була чинною до 01.02.2020 року дня набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, який підлягав застосуванню на час зупинення реєстрації податкової накладної позивача, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або

2) відображеної в податковій накладній/розрахунку коригування операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції.

Відповідно до п.п. 10 та 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Реєстрація поданої позивачем податкової накладної зупинена з посиланням на п. 1 Критерії ризиковості здійснення операцій,

Критерії ризиковості здійснення операцій є додатком 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165.

Згідно з п. 1 вказаних Критеріїв таким критерієм є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

В квитанції №1 про зупинення реєстрації податкової накладної зазначалося, що накладна прийнята, однак її реєстрація зупинена оскільки «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1001 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.».

Разом з тим, такі висновки комісії податкового органу суперечать первинним бухгалтерським документам господарських взаємовідносин позивача з контрагентом, за наслідками яких виписана спірна податкова накладна, та не відповідають змісту поданої позивачем таблиці даних платника податку на додану вартість, в якій наявний такий код. Відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016:2010, що затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 21.10.2015 року № 1329, реалізована позивачем пшениця відноситься до коду 01.11 - «Культури зернові (крім рису), бобові культури та насіння олійних культур» Секції A «Продукція сільського господарства, лісового господарства та рибного господарства» за кодом УКТ ЗЕД 1001, як і було визначено в податковій накладній та відображено в поданій позивачем таблиці даних платника податку на додану вартість.

До того ж такий же УКТ ЗЕД 1001 позивачем зазначався в раніше направлених на реєстрацію податкових накладних по цим же договорам та врожаю, які були складені на фактичне постачання (продаж) пшениці 2 класу врожаю 2020 року власного виробництва на ТОВ КВФ «Рома» відповідно до договору поставки пшениці від 29.06.2019 року № 32/06, а саме:

- в податковій накладній від 21.07.2020 року № 10, яка без зупинення була зареєстрована податковим органом, що підтверджується рішенням про її реєстрацію від 11.08.2020 року № 1821148/292930898;

- в податковій накладній від 04.08.2020 року № 11, яка без зупинення була зареєстрована податковим органом, що підтверджується рішенням про її реєстрацію від 26.08.2020 року № 1869092/.

Крім того, в квитанції №1 про зупинення реєстрації спірної податкової накладної не вказано конкретного переліку документів, які б були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальний перелік таких документів наведено в п. 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, згідно з яким перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Вказаний Порядок визначає певні повноваження відповідних суб`єктів владних повноважень, а не платників податків.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2020 року в справі №819/330/18 звернув увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж не є законним.

Щодо інших подій які відбулися після зупинення реєстрації податкової накладної позивача

Щодо таблиці даних платника податку

Таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України (п. 2 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165).

Відповідно до п. 12 - 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (наведене у додатку 5 до Порядку).

У таблиці даних платника податку зазначаються:

види економічної діяльності відповідно до КВЕД;

коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України;

коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Згідно з п.п. 15 - 17 Порядку таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (форма рішення наведена у додатку 7 до Порядку).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Пунктом 22 вказаного Порядку визначено, що таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

З огляду на наведені положення п. 22 вказаного Порядку, а також положення Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, наявність відповідного спору та суб`єктивний склад учасників справи, посилання відповідача Головного управління ДПС у Донецькій області на те, що рішення про неврахування таблиці даних платника податку не є рішеннями суб`єкта владних повноважень і не відповідають поняттю індивідуального акта, є неприйнятними. Отже, такі рішення можуть бути предметом спору в адміністративному порядку, а прийняте за наслідкам вирішення такого спору судове рішення може призвести до виникнення обов`язків контролюючого органу.

Як вбачається з оскарженого рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області від 06.10.2020 року №2007574/ про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, воно оформлено за формою, що була затверджена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, яка з 01.02.2020 року, тобто на час прийняття оскарженого рішення, втратила чинність.

Отже, оскаржене рішення не відповідає встановленій на час його прийняття формі.

Крім того, наведені у ньому обґрунтування (про невідповідність визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам), не підтверджені належними та допустимими в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України доказами, крім того спростовані доказами, що наявні в матеріалах справи, - позивачем підтверджена відповідність визначених ним як платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам.

Враховуючи наведене оскаржене рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З 14.12.2019 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 1 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пункт 5 Порядку, як вже зазначалося, включає можливий перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Згідно з п.п. 6 та 9 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно з п.п. 3 та 10 вказаного Порядку комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як встановлено судом, після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної (квитанції №1) позивачем як платником податків в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подані повідомлення, письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній.

Факт складання документів з порушенням вимог законодавства контролюючим органом не встановлено, що підтверджується змістом оскарженого рішення.

Між тим, за результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, комісією регіонального рівня контролюючого органу щодо поданої позивачем податкової накладної прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для прийняття таких рішень стало ненадання платником податку копій документів.

Форма рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 (додаток до вказаного Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

В порушення наведених вимог законодавства оскаржене рішення містить лише загальний перелік документів, що передбачений формою такого рішення (додаток до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надані, однак мали би бути надані щодо господарських операцій позивача, не містять.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткої підстави його прийняття, що свідчить про його необґрунтованість.

З огляду на наведене посилання відповідачів на те, що серед поданих позивачем документів не було певних документів, є неприйнятними.

Сертифікати якості чи походження товарів на товар не належать до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік, та не містить відомостей про господарську операцію. Тому ненадання позивачем у спірних правовідносинах паспортів якості, сертифікатів відповідності товару не є доказом наявності або відсутності господарських операцій і складу податкового правопорушення.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05.02.2019 року в справі №813/123/16.

Посилання відповідачів на те, що позивачем не надані документи, які б вказували на джерело походження товару та те, що пшениця позивачем не придбавалася - є безпідставними, оскільки пшениця була власновирощеною позивачем пшеницею врожаю 2018 року, що підтверджується актом засіву від 30.09.2019 року №4, який подавався відповідачам. Також позивачем подавалися відповідні пояснення з цього питання та докази вирощування такої продукції, наявності основних засобів, та здійснення реальної господарської діяльності: документи, щодо права користування земельними ділянками, договори, платіжні доручення, виписки по поточному рахунку, документи щодо придбання витратних матеріалів для здійснення виробництва (посівний матеріал, агрохімія, пальне), документи щодо висіву, збирання та транспортування пшениці, тощо.

Посилання відповідачів на ненадання позивачем як платником податку документів щодо його правовідносин з іншими контрагентами (договорів купівлі продажу щодо придбання засобів захисту рослин та добрив для вирощування пшениці, платіжних доручень на проведення оплати закупівлі добрив, забезпечення поливу, фумігації, зрошування, дезінфекції, інших витрат на вирощування с/г культур; видаткових накладних, рахунків, рахунків-фактур, актів виконаних робіт (наданих послуг), направлених контрагентами-постачальниками на адресу позивача щодо оплати вказаних витрат (послуг), тощо) - є неприйнятними. Так ці документи є в наявності у позивача та подані до суду, однак вони не стосуються спірної податкової накладної та не можуть підтверджувати наявність або відсутність господарських операцій по ній.

Посилання відповідачів на Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та прийняті на підставі нього нормативно-правові акти є неприйнятним, оскільки згідно з п. 2 ст. 3 бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством, а відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність.

Отже, дія вказаного Закону на таку категорію суб`єктів господарювання як позивач (фізична особа підприємець) не поширюється.

Крім того, посилання на надання платником податку копій документів, є безпідставними, оскільки ці обставини в оскарженому рішенні не відображені і не були покладені в основу оскаржуваного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Крім того, в разі, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали реєстрацію податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних (зокрема, якщо подані не всі документи), це не давало йому права приймати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних до закінчення строку, встановленого п. 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, до закінчення 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування, протягом яких платник податку має право подати до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів.

Адже, встановлений пунктом 3 Порядку строк для прийняття контролюючим органом рішення про відмову в реєстрації податкових накладних підлягає застосуванню з урахуванням строку, який пунктом 6 Порядку наданий платнику податків для реалізації його права.

Отже, в ході розгляду справи судом встановлено протиправність винесення рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У зв`язку з наведеним оскаржене рішення про відмову у реєстрації податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних не можна вважати законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Посилання представників відповідачів на інформацію, яка міститься у внутрішніх базах даних ДПС, є неприйнятними, оскільки ці посилання не ґрунтуються на безпосередньому аналізі первинних документів, і, відповідно, в спірних правовідносинах не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року в справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява №28924/04) констатував: «50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданій податковій накладній. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Згідно з п. 13 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 19 Порядку виконання рішень суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, як, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

Відповідно до п. 20 вказаного Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

При цьому суд також враховує наступне.

Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557.

Розділом II Порядку визначені загальні вимоги щодо електронного документообігу.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Згідно з п.п. 8 - 10 розд. ІІ Порядку у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»; перевірку обов`язковості та послідовності накладення на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору; перевірку дії Договору.

Пунктом 11 розд. ІІ Порядку визначено, що перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Відповідно до п. 12 розд. ІІ Порядку не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

Відповідно до п. 14 розд. ІІ Порядку у разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

З метою ефективного захисту та відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з наведених вимог законодавства суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача Державну податкову службу України (якій фактично передані відповідні повноваження Державної фіскальної служби України) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну позивача датою та часом, що зафіксована у першій квитанції щодо цієї податкової накладної (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судові витрати, які оплачені позивачем в сумі 4204 грн., підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Решта судового збору в сумі 2102 грн. такому стягненню не підлягає, оскільки вона зайве сплачена за подання даного позову. Разом з тим такий судовий збір може бути повернутий позивачу з бюджету за його заявою (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_14 ) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ), Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС У Донецькій області від 06.10.2020 року №2007574/ про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області від 06.10.2020 року №2007300/ про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 17.09.2020 року №12, що складена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_14 ), датою та часом, що зафіксовані у першій квитанції щодо цієї податкової накладної.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_14 ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 4204 грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 11 грудня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда