Справа № 380/9084/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9084/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції та зобов`язання вчинити дії.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій просить:

- визнати дії відповідача протиправними, щодо порушення вимог чинного законодавства у сфері надання та доступ до публічно інформації;

- зобов`язати відповідача надати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або за адресою АДРЕСА_1 повну інформацію з додатками щодо матеріалів службового розслідування призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 135 від 31 серпня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідності до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" позивач 11 жовтня 2020 року звернувся до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції із запитом про доступ до публічної інформації з проханням надати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 копії матеріалів службового розслідування призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» №135 від 31 серпня 2020 року. Вважає, що відповідач не виконав вимоги ст. ст. 19, 40, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 22-24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», тому що не надало повної інформації, оскільки в УПП у Львівській області ДПП відсутні носії інформації, на яких можна надати копію збереженого відеозапису та не повідомив про право на оскарження відповіді №236зі/41/12/02-2020 від 19 жовтня 2020 року, оскільки, на думку позивача, надання лише частини запитуваної інформації є порушенням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року позов залишено без руху.

Ухвалою від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відповідно до п.2 ч.6 ст.12, п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву у якому відповідач проти позову заперечує повністю з тих підстав, що Управління надало доступ позивачу до всіх матеріалів службового розслідування призначеного на підставі наказу Управління «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 135 від 31.08.2020. Вказує, що копії матеріалів на 63 аркушах у форматі А4 позивач отримав засобами поштового зв`язку. Також позивачу надано доступ до відеоматеріалів службового розслідування, як до частини запитуваної інформації. Вказує, що Управління створило всі необхідні умови для того, щоб позивач скористався можливістю самостійно записати необхідний відеоматеріал. Відтак вважає, що дії Управління не містять ознак протиправності та не порушують норм чинного законодавства про доступ до публічної інформації. Зазначає, що Управління не відмовило у наданні інформації, а відтермінувало її подання до моменту наявності необхідних носіїв інформації, на які можна записати відеоматеріали. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити в позові.

08.12.2020 на адресу суду надійшла відповідь на відзив.

Суд на підставі заяв по суті справи, якими згідно з ч. 3 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, є позов та відзив, а також поданих сторонами доказів

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Романа Пилипенка із запитом на отримання публічної інформації, де просить надати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 копії матеріалів службового розслідування призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» №135 від 31 серпня 2020 року (а.с. 18).

Листом Департаменту патрульної поліції від 19.10.2020 №236зі/41/12/02/2020 позивачу надано цифрові копії матеріалів розслідування на 63 арк. в 1 примірнику та повідомлено позивача, що оскільки в УПП у Львівській області ДПП відсутні носії інформації, на яких можна надати копію збереженого відеозапису, "ви можете надіслати (надати особисто) на адресу УПП у Львівській області ДПП (каб. № 12) цифровий (оптичний) носій інформації для запису та передачі Вам відеоматеріалу" (а.с.30).

Позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом свої прав та інтересів, оскільки вважає, що Законом України "Про доступ до публічної інформації", не передбачено надання лише частини інформації.

Завданням адміністративного судочинна відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві відповідно до ч.1 ст.72 КАС України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Докази суду надають відповідно до ч.3 ст.77 КАС України учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених вказаним Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації".

Згідно з ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Згідно з ст.12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у ст. 13 вказаного Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей зазначеного Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в вказаній статті, у порядку, передбаченому вказаним Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють:

1) інформацією про стан довкілля;

2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту;

3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян;

4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Відповідно до ч.3 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" на розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій вказаної статті, вимоги зазначеного Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Згідно з ч.4 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися вказаним Законом.

Пунктом б) частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.

Відповідно до ч. 2. ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 вказаного Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 вказаного Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 зазначеного Закону.

Як передбачено ч.2 ст. 22 вказаного закону відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Згідно з ч. 4 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до ст. 15 вказаного Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Судом встановлено з матеріалів справи, що УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції листом від 19.10.2020 №236зі/41/12/02/2020 позивачу надало цифрові копії матеріалів розслідування на 63 арк. в 1 примірнику.

Однак, як встановлено судом з вказаної відповіді відповідача, повідомлено позивача : «що оскільки в УПП у Львівській області ДПП відсутні носії інформації, на яких можна надати копію збереженого відеозапису, Ви можете надіслати (надати особисто) на адресу УПП у Львівській області ДПП (каб. № 12) цифровий (оптичний) носій інформації для запису та передачі Вам відеоматеріалу».

Суд звертає увагу на те, що сторони у справі є суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації в розумінні положень ст.ст. 12,13 вказаного закону, відповідач у справі не приймав рішення про відмову у задоволенні запиту на публічну інформацію.

Разом з тим, суд зазначає, що частинами першою, другою статті 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Приписами частини третьої вказаної статті встановлено, що розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 січня 2020 року в рамках справи № 815/2873/18 (провадження №К/9901/3963/19).

Аналіз змісту приписів статті 22 Закону №2939-VI свідчить про те, що відповідь розпорядника інформації, у якій вказується, що інформація може бути одержана запитувачем у випадку надання ним цифрового (оптичного) носія інформації вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Таким чином, суд встановив, що відповідач всупереч п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не надав позивачу достовірну, точну та повну інформацію на його запит, а також при наданні відповіді на запит порушив вимоги ч.2 ст. 22 вказаного Закону.

Особливістю Закону України «Про доступ до публічної інформації» є забезпечення набуття більшої відкритості та прозорості для громадян, що значно зменшує зловживання в конкретних правовідносинах з боку державних органів та суб`єктів владних повноважень.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що дії відповідача щодо неналежного надання позивачу запитуваної інформації на його запит є протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності своїх дій, щодо розгляду запиту позивача.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведені приписи нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що відповідачем при розгляді запиту позивача порушені вищевказані вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації", тому вимоги позивача про визнання дій відповідача протиправними, щодо надання інформації та зобов`язання відповідача надати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або за адресою АДРЕСА_1 повну інформацію з додатками щодо матеріалів службового розслідування призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 135 від 31 серпня 2020 року, є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1, 2, 5,19, 20, 132, 139, 241-246, 257-260 КАС України, суд -

ухвалив :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати дій Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції щодо надання доступу до публічної інформації ОСОБА_1 протиправними.

3. Зобов`язати Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (вул. Перфецького, 19, м.Львів, 79053) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН : НОМЕР_1 ) на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або за адресою АДРЕСА_1 повну інформацію з додатками щодо матеріалів службового розслідування призначеного на підставі наказу УПП у Львівській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 135 від 31 серпня 2020 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (вул. Перфецького, 19, м.Львів, 79053) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН : НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень, 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.12.2020.

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

Суддя Коморний О.І.