Справа № 500/1047/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 рокуСправа № 500/1047/20 пров. № А/857/10057/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Хомича О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 6 липня 2020 року (суддя Мандзій О.П., м.Тернопіль, повний текст складено 6 лютого 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі Головне управління) в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення (далі ППР) від 01.06.2018 №0-1914 та від 26.06.2019 №0-1914.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 6 липня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі із покликанням на окремі обставини справи вказує, що відповідно до інформації баз даних органів ДПС, позивач є власником легкового автомобіля Land Rover Range Rover Evoque, 2017 року випуску, об`ємом двигуна 1999 куб.см, тип пального - дизель, дата реєстрації - 20.09.2017 (далі ТЗ). Враховуючи вимоги статті 267 Податкового кодексу України (далі ПК) контролюючим органом правомірно визначено позивачу суму транспортного податку в розмірі по 25000 грн за звітні періоди 2018 та 2019 роки. При цьому, згідно з підпунктом 267.6.10 пункту 267 статті ПК фізичні особи - платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем своєї реєстрації для проведення звірки даних щодо: а) об`єктів оподаткування, що перебувають у власності платника податку; б) розміру ставки податку; в) нарахованої суми податку.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомленої сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що згідно баз даних єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС), вартість вказаного автомобіля становить станом на 20.09.2017 - 1200000 грн та станом на 26.04.2018 року 807030 грн, тобто є меншою на дату переходу права власності, як від так і до позивача ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 податкового (звітного) року (1396125,00 грн) та на 1 січня 2019 податкового (звітного) року (1564875,00 грн).

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у власності позивача з 20.09.2017 по 26.04.2018 перебував ТЗ, про що свідчить довідка Територіального сервісного центру 2641 Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 26.03.2019 №31/9/1/М-113-з-оп «Про надання інформації». Вартість вказаного автомобіля становить станом на 20.09.2 грн та станом на 26.04.2018 807030 грн (а.с.12, 26).

Відповідачем відповідно до ППР №0-1914 визначено суму податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн за звітний 2018 рік, а відповідно до ППР №0-1914 за звітний 2019 рік суму податкового зобов`язання по транспортному податку з фізичних осіб також в розмірі 25000 грн (а.с.8, 46).

Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як передбачено підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 ПК базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 ПК).

Відповідно до підпункту 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку (підпункт 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК).

Згідно з підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 ПК податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

У разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом звітного року податок обчислюється попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності на цей об`єкт (підпункт 267.6.5 пункту 267.6 статті 267 ПК).

Разом з цим, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 3723 гривні; статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 4173 гривні.

Таким чином, платниками транспортного податку з фізичних осіб у 2018 році та 2019 році є фізичні особи, що мають у володінні транспортний засіб, з року випуску якого минуло не більше п`яти років (включно), середньоринкова вартість якого становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018, тобто 1396125 грн, та на 01.01.2019, тобто 1564875 грн, відповідно, а також інформація про який розміщена на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку.

Методика визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 18.02.2016 №66 (далі Методика), відповідно до положень пункту 2 якої середньо ринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до «Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів», затвердженого постановою КМУ від 10.04.2013 № 403 (далі Порядок).

Пунктом 3 Порядку встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср= Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (п.4 Порядку №403).

Згідно з пунктом 5 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті (пункт 13 Методики).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Як встановлено вище, спірними ППР позивачу визначено суму транспортного податку за звітні 2018 та 2019 роки в розмірі 25000 грн кожним.

В силу приписів пункту 267.4 статті 267 ПК транспортний податок у вказаному розмірі встановлено з розрахунку на календарний рік.

Однак, ТЗ, перебував у власності позивача в період з 20.09.2017 по 26.04.2018.

Таким чином, у зв`язку з переходом 26.04.2018 права власності на зазначений автомобіль від ОСОБА_1 , згідно з підпунктом 267.6.5 пункту 267.6 статті 267 ПК відсутні підстави для обчислення позивачу, як попередньому власнику, транспортного податку, з квітня 2018 року, і відповідно за весь 2019 рік.

При цьому, ТЗ, не належить до наведених у Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року та 1 січня 2019 (звітного) року, який розміщений на офіційному сайті Мінекономрозвитку (а.с.13-23).

Про не включення вказаного автомобіля до Переліку легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2018 (звітного) року, вказано Мінекономрозвитку і у листі від 13.08.2019 №3805-0/33725-07 року «Щодо визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля» (а.с.9-10).

Водночас, згідно баз даних єдиного державного реєстру МВС, вартість ТЗ станом на становить 20.09.2 грн та станом на 26.04.2018 807030 грн, тобто є меншою на дату переходу права власності як від так і до позивача ніж 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2018 податкового (звітного) року (1396125 грн) та на 1 січня 2019 податкового (звітного) року (1564875 грн).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ТЗ позивача не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2018 та 2019 роках відповідно до вимог підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК, що свідчить про протиправність, оскаржуваних ППР №№0-1914, 0-1914 відповідно, а відтак підлягають скасуванню.

Доводи скаржника про те, що спірний ТЗ є об`єктом оподаткування транспортним податком станом на 2018 та 2019 роки лише через те, що така інформаціє знаходиться у інформаційних базах даних органів ДПС не спростовує наведені вище викладені обставини справи та висновки суду першої інстанції.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду є законними та обґрунтованими і скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 6 липня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено та підписано 14 грудня 2020 року у зв`язку з перебуванням судді-доповідача на курсах з підвищення кваліфікації у період з 07.12.2020 по 11.12.2020.