Справа № 140/15785/20
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/15785/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач, пенсійний орган) про визнання протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії з 71% до 70% відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 71% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року (з урахуванням виплачених сум).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером та з 29 грудня 1995 року отримує пенсію за віком у розмірі 71% грошового забезпечення.

Із рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 20 березня 2020 року №1241-1148/К-02/8-0300/20 позивачу стало відомо, що 01 січня 2018 року на виконання статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова №103), відповідачем було здійснено перерахунок його пенсії, з урахуванням обмежень максимального розміру пенсії до 70%.

Вказує, що застосування цього показника для перерахунку його пенсії є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України.

З урахуванням зазначеного, зменшення розміру пенсії з 71% до 70% позивач уважає протиправним та таким, що порушує його права з огляду на що просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 25 листопада 2020 року №0300-0802-7/39788 ГУ ПФУ у Волинській області позовних вимог не визнало, повідомляє, що ОСОБА_1 з 29 грудня 1995 року була призначена пенсія згідно із Законом №2262 в розмірі 71% від грошового забезпечення. Вислуга років складала 27 років.

Законом України від 27 березня 2014 року №1166 «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі Закон №1166) у частині другій статті 13 Закону №2262 відсоток «80» замінено відсотком «70» та положення даної статті застосовуються як при призначенні пенсії, так і при перерахунку. Зазначені зміни набрали чинності з 01 травня 2014 року, на даний час не скасовані та не визнані неконституційними, а тому є обов`язковими для застосування пенсійними органами.

На думку відповідача, вимога позивача про перерахунок пенсії в розмірі 71% не підлягає задоволенню, оскільки дія норми Закону №1166 про максимальний розмір пенсії 70% незворотня в часі, застосовується з 01 травня 2014 році та відповідає конституційному принципу, передбаченому частиною першою статті 58 Конституції України (рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 про незворотність дії в часі норми закону). Попередня норма з 01 травня 2014 року втратила чинність і застосування її в перерахунках з 01 січня 2018 року є протиправним.

Окрім того зауважує, що позов не підлягає задоволенню через пропуск позивачем встановленого строку звернення до суду, оскільки ОСОБА_1 про порядок перерахунку його пенсії, в тому числі відсотки обчислення основного розміру пенсії було відомо ще в березні 2018 року, коли було здійснено виплату перерахованої пенсії згідно Постанови №103.

З урахуванням наведеного, відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (арк. спр. 30-33).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк.спр. 27).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Відповідно до витягу із наказу Міністерства оборони України (по особовому складу) від 14 листопада 1995 року №0224 майора ОСОБА_1 звільнено у запас за пунктом 65 підпункту «б» (за віком) Тимчасового положення про проходження війкової служби особами офіцерського складу, з правом носіння військової форми одягу та оголошенням подяки (арк. спр. 15).

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу строків служби (за вислугу років) у відповідності із законодавством про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та їх сімей, що підтверджується посвідченням від 22 липня 1996 року серії НОМЕР_1 (арк. спр. 8).

Згідно розрахунку на пенсію Міністерства оборони ХА-13464 пенсія позивачу була призначена з 29 грудня 1995 року в розмірі 71% грошового забезпечення (арк. спр. 14).

Як убачається із витягу про перерахунок пенсії у пенсійній справі позивача №ХА-13469-Міноборони, відповідно до постанови №103 та на підставі довідки Волинського обласного військового комісаріату від 05 березня 2018 року (арк. спр. 21) ГУ ПФУ у Волинській області здійснило перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення, у зв`язку із чим розмір перерахованої пенсії став складати 4530,77 грн (арк. спр. 20).

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 03 березня 2020 року, в якій просив провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з війкової служби та деяких інших осіб» у розмірі грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії починаючи з 01 січня 2020 року (арк. спр. 9), однак відповідач листом від 20 березня 2020 року повідомив, що статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з війкової служби та деяких інших осіб» передбачено, що максимальний розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській катастрофі і віднесені у встановленому законом порядку до категорії 1 100 процентів категорії 1 95 процентів. У зв`язку із чим пенсія позивачу перераховано з 01 січня 2018 року з урахуванням нового грошового забезпечення в розмірі 70% (максимальний) (арк. спр. 10).

ОСОБА_1 , не погоджуючись із такими діями пенсійного органу, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Постанови №103, передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із №2262-XII до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу з 29 грудня 1995 року було призначено пенсію за віком у розмірі 71% грошового забезпечення. В подальшому, пенсійним органом здійснено з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії, виходячи із розміру 70 процентів від суми грошового забезпечення за відповідною посадою. При здійсненні перерахунку та визначенні нового розміру пенсії відповідач застосував чинну норму частини другої статті 13 Закону № 2262-XII.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції Закону №1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини третьої статті 291 КАС України, враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі №240/5401/18, які полягають у такому.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-XII, яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Щодо строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, суд виходить із наступного.

За результатами судового розгляду даного спору установлено протиправність дій (рішень) пенсійного органу, що спричинило неотримання особою виплат пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час.

На переконання суду, строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку із непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

За таких обставин, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України не застосовується, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового Суду від 19 березня 2019 року у справі №806/1952/18.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у даній типовій справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру позивача з 71% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року (з урахуванням виплачених сум).

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) судового збору, сплаченого відповідно до квитанції від 03 листопада 2020 року №76979 (арк. спр. 5).

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 257, 262, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 71% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 71% грошового забезпечення з 01 січня 2018 року (з урахуванням виплачених сум).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено 14 грудня 2020 року.