Справа № 753/4595/20
Суддя: Каліушко Ф. А.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4595/20
провадження № 2-а/753/209/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Каліушка Ф.А.

при секретарі Расуловій А.А.

за участю сторін:

позивач не з`явився;

відповідач не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання постанови про порушення митних правил протиправною, скасування та закриття провадження. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 жовтня 2018 року постановою Волинської митниці Державної фіскальної служби позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Вважає постанову протиправною, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу про порушення митних правил та розгляд справи відбувся за його відсутності. Крім того, позивачем було розмитнено автомобіль марки «AUDI A6», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 та сплачено добровільний внесок у розмірі 8 500 грн. та враховуючи ст. 58 Конституції України, позивач вважає, що звільняється від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, на підставі абз. 2 п. 9-3 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, у зв`язку з чим просить постанову у справі про порушення митних правил № 5256/20500/18 від 03 жовтня 2018 року визнати протиправною та скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу правопорушення.

15 квітня 2020 року ухвалою суду позивачу поновлено строк звернення до суду з адміністративним позовом та відкрито провадження у справі із призначенням справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.

01 липня 2020 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача Волинську митницю Державної фіскальної служби належним відповідачем Волинською митницеюДержмитслужби.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника, позов підтримують, просили задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку розгляду справи надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, оскільки посадова особа під час винесення спірної постанови діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством. Позивач порушив встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення ввезеного 27 травня 2018 року транспортного засобу більше ніж на десять діб, що було виявлено на митному посту «Ягодин» Волинської митниці. Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, за адресою, що була вказана останнім митному органу. Відповідач також зазначив, що постанова Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 5256/20500/18 від 03.10.2018 року набрала законної сили 13.10.2018 року. Митна декларація № UA10110/2019/162554 датується 07.02.2019 року, а тому на момент здійснення митного контролю та митного оформлення транспортного засобу в митному режимі «імпорт» позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 470 Митного кодексу України. Відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.05.2018 року ОСОБА_1 було ввезено автомобіль марки «AUDI A6», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 для особистого користування з метою транзиту по смузі руху «зелений коридор» через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС. Транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.1 ст. 381 Митного кодексу України. В порушення вимог ст. 95 Митного кодексу України автомобіль не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Митне оформлення легкового автомобіля AUDI A6», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснено 07.02.2019 року, відповідно до копії митної декларація № UA10110/2019/162554 від 07.02.2019 року (а. с. 10).

В подальшому, рекомендованим листом ФОП-7921/20/03-70-61/36 від 27.06.2018 року, що направлявся за адресою: АДРЕСА_1 , позивача було викликано на митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС. Проте, ОСОБА_1 на митний пост не прибув. Даний лист повернувся на адресу митниці по причині закінчення встановленого строку зберігання, про що свідчить поштова відмітка на конверті (а. с .78)

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 19).

Посадовими особами відповідача встановлено, що позивачем перевищено передбачений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «AUDI A6», кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В результаті чого, відповідачем відносно позивача було складено протокол про порушення митних правил №5256/20500/18 від 14.09.2018 року за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Розгляд справи було призначено на 03.10.2018 року на 11.00 год., за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, Волинська митниця ДФС (а. с. 71-73).

В подальшому, рекомендованим листом ФОП-12346/20/03-70-61/36 від 14.09.2018 р., що направлявся на адресу: АДРЕСА_1 , позивача було повідомлено про місце та час розгляду справи. Проте, ОСОБА_1 на митний пост не прибув. Даний лист повернувся на адресу митниці по причині закінчення встановленого строку зберігання, про що свідчить поштова відмітка на конверті (а. с. 80).

03.10.2018 року за результатами розгляду справи, відповідачем винесено постанову у справі про порушення митних правил №5256/20500/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. Позивач на розгляд справи не з`явився, заяв чи клопотань не надіслав (а. с. 8-9, 80-82).

Копію постанови від 03.10.2018 року було направлено супровідним листом від 04.10.2018 року № 4331/03-70-20-03-16 на адресу реєстрації місця проживання позивача, а саме: АДРЕСА_1 .

Постанова набрала законної сили 13.10.2018 року та передано для примусового виконання до ДВС.

Так, частиною 1 статті 95 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлені строки для транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч. З статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Водночас частиною 1 статті 494 МК України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Разом з тим, частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, зазначена норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Однак, позивачем не було надано жодних документів, які підтверджували б факт обставин непереборної сили або аварії чи протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Пунктом 5 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657 визначено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Статтею 192 МК України передбачено, що якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що законодавством чітко визначено умови можливості не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили чи аварії та/або ліквідації їх наслідків:документальне підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили; вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події.

Разом з тим, позивачем не було повідомлено про наявність таких обставин.

Відповідно до частини першої статті 464 МК України штраф як адміністративне стягнення за порушення митних правил полягає у покладенні на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за таке правопорушення, обов`язку сплатити до державного бюджету грошові кошти у сумі, яка визначається цим Кодексом залежно від виду та характеру вчиненого правопорушення.

Санкції статті 470 МК України передбачають різні розміри штрафів - десяти (частина перша), двохсот (частина друга) та п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян (частина третя).

Тобто добровільна сплата коштів не є штрафом і її розмір є відмінним від розмірів штрафів.

Таким чином, якщо особа була притягнута до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 470 МК України, і постанова в справі про порушення митних правил набрала законної сили, однак транспортний засіб продовжує перебувати на території України, а строки та умови (вимоги) митного режиму «транзит» не дотримуються, митне оформлення такого транспортного засобу для вільного обігу на митній території України можливе лише за умови добровільної сплати коштів. При цьому факт митного оформлення транспортного засобу із добровільною сплатою коштів не звільняє від обов`язку сплатити штраф за вчинене правопорушення.

За приписами МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 МК України, органу доходів і зборів призначення повинні бути представленні товар, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 МК України (частина п`ята статті 102 МК України).

Абзацом другим пункту 9-3 передбачено становити, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету Фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Таким чином, митне оформлення засобу із добровільною сплатою до державного бюджету коштів на суму 8 500 грн., не звільняє особу від обов`язку сплатити штраф накладений за вчинення правопорушень, передбачених статтями 470, 481 МК України, якщо постанова у справі про порушення митних правил набрала законної сили до дати митного оформлення транспортного засобу в режимі імпорту.

Отже, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що позивач звільняється від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 МК України, на підставі абз. 2 п. 9-3 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України у зв`язку зі здійсненням у лютому 2019 року митного оформлення легкого автомобіля, оскільки дане оформлення було здійснено після набрання постановою у справі про порушення митних правил №5256/20500/18 законної сили, а тому відповідачем були дотримані наведені вище законодавчі приписи.

Крім того, позивачем вказано, що його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил №5256/20500/18 за ч. 3 ст. 470 МК України.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні докази направлення стороною відповідача двох викликів ОСОБА_1 для запровадження протоколу про порушення митних правил та для розгляду справи, на 13.09.2018 року та на 03.10.2018 року, за адресою реєстрації місця проживання позивача: АДРЕСА_1 , яка була повідомлена митному органу Ващенком Р.В., про що зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву та не спростовано позивачем.

Вказані відправлення повернулися на адресу митниці по причині закінчення встановленого строку зберігання, про що свідчить поштова відмітка на конвертах.

Суд не бере до уваги надані позивачем докази на підтвердження його фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме декларацію № 0001-Р04Р-0400 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 31.01.2019 та довідку ТОВ «Епіцентр К» від 27.02.2020 року, оскільки дані документи не доводять фактичного місця проживання позивача за вказаною адресою саме на час розгляду митної справи. Будь яких інших доказів позивачем до суду не надано.

Крім того, будь-яких доказів існування обставин, які б унеможливлювали вчасну сплату митних платежів в розумінні вимог ст. 460 МК України (аварія, непереборна сила чи інше) позивач суду також не надав.

За правилами ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову та скасування постанови Волинської митниці Державної фіскальної служби України від03.10.2018 року у справі про порушення митних правил № 5256/20500/18, та закриття провадження у справі.

Згідно ст. 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову підстави стягувати з відповідача на користь позивача судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, відсутні.

На підставі викладеного, та керуючись стст. 19, 62 Конституції України, стст. 2, 7, 9, 12, 25, 72, 77, 78, 139 КАС України, стст. 2, 7, 8, 9 КУПАП, стст. 4, 90, 93, 95, 200, 381, 397, 460, 470, 491 МК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужбипро визнання протиправною та скасування постанови Волинської митниці Державної фіскальної служби України від03.10.2018 року № 5256/20500/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інста нції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.