Справа № 120/4490/20-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 грудня 2020 р. Справа № 120/4490/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області «Про виплату щомісячної доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 » від 27.05.2020 року.

Обґрунтовуючи подану позовну заяву вказує, що Козятинським міськрайонним судом Вінницької області безпідставно зараховано судді ОСОБА_1 до стажу, що дає право на отримання надбавки за вислугу років, 3 роки адвокатської діяльності. Вказане мотивує тим, що частину другу статті 137 Закону України № 1402- VIII слід розуміти так: зазначена норма є спеціальною та спрямована на покращення становища осіб, які на момент призначання на посаду судді вперше не мали стажу роботи на передбачених частиною 4 статті 43 Закону України № 2862-ХІ1 посадах, що був необхідний для здобуття суддівської професії.

Ухвалою суду від 01.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.09.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому висловлено прохання відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування своєї позиції відповідач вказав, що Законом України від 12.07.2018 року № 25 09-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» статтю 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон) доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Таким чином, зазначена норма Закону законодавчо врегулювала питання обчислення стажу роботи на посаді судді та передбачає включення до стажу роботи на посаді судді періоду роботи (професійної діяльності), що дає право для врахування такого стажу роботи для призначення на посаді судді. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що частину другу статті 137 Закону (у редакції, яка діє з 05.08.2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Зазначив, що на час призначення судді ОСОБА_1 вперше на посаду судді (грудень 2001 року) відповідне питання врегульовувалося положеннями частини першої статті 7 Закону України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів», якими передбачалося, що на посаду судді може бути рекомендований громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

При цьому звернув увагу, що позивачем не надав доказів суду, які б підтверджували, що ОСОБА_1 при доборі на посаду судді до стажу роботи у галузі права враховувався трирічний стаж роботи в органах нотаріату, а не адвокатської діяльності.

Також вказав, що правомірність положень наказу голови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.05.2020 року № 72-к підтверджується рішенням Вищої ради правосуддя від 18.06.2020 року № 1873/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку».

На підставі зазначеного просить у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Поряд із цим, у відзиві також просив адміністративний позову залишити без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку на звернення до суду, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до пункту 48 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 757/70264/17-ц спори, пов`язані з визначенням розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання і їх виплатою, є такими, що пов`язані з проходженням та звільненням з публічної служби.

Відтак, предмет оскаржуваного наказу (про виплату щомісячної доплати за вислугу років судді) відноситься до проходження публічної служби.

Наказ голови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Сєчка В.Л. від 27.05.2020 року № 72-к «Про виплату щомісячної доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 » був повернутий відповідачу без виконання листом Територіального управління Державної судової адміністрації у Вінницькій області 11.06.2020 року, однак позивач звернувся до суду з позовом 26.08.2020 року. Таким чином, вважає, що строк звернення до суду, відповідно до частини 5 статті 122 КАС України, закінчився 11.07.2020 року.

Ухвалою суду від 13.10.2020 року до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

23.10.2020 року на адресу суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, подане третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Інших заяв по суті до суду не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 Указом Президента України від 10.12.2001 року № 1205/2001 призначена строком на п`ять років на посаду судді Козятинського районного суду Вінницької області.

Указом Президента України від 26.04.2002 року № 405/2002 переведена на роботу на посаду судді Козятинського міського суду Вінницької області в межах п`ятирічного строку.

Указом Президента України від 23.03.2004 рок № 358/2004 переведена на роботу на посаді судді новоутвореного Козятинського міськрайонного суду Вінницької області.

Постановою Верховної Ради України від 15.03.2007 року № 751-У обрана суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області безстроково.

У зв`язку з поданням заяви про відставку, ОСОБА_1 звільнена з посади судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області на підставі рішення Вищої ради правосуддя України від 18.06.2020 року за 1873/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку».

Відповідно до наказу голови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Сєчка В.Л. від 26.06.2020 року № 89-к ОСОБА_1 відрахована зі складу суддів вказаного суду з 26.06.2020 року у зв`язку з виходом у відставку.

Наказом голови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.05.2020 року № 72-к «Про виплату щомісячної доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 » судді ОСОБА_1 встановлено щомісячну доплату за вислугу років у розмірі 70% посадового окладу, як такій, стаж роботи якої на посаді судді станом на 10.05.2020 року становить 30 років. Відповідний перерахунок доручалося провести з 10 травня 2020 року.

До наказу також додавався Розрахунок стажу роботи для виплати щомісячної доплати за вислугу років ОСОБА_1 станом на 10.05.2020 року, у якому, в тому числі, вказувалися підстави обрахування стажу для виплати щомісячної доплати за вислугу років:

- 8 років 7 місяців 19 днів роботи державним нотаріусом з 07.04.1981 року по 27.11.1989 року;

- 3 роки роботи членом Вінницької обласної колегії адвокатів за місцем роботи у юридичній консультації Погребищенського району Вінницької області, як стаж роботи на посаді судді відповідно до частини другої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 24.11.1989 року по 24.11.1992 року;

- 18 років 4 місяці 11 днів роботи на посаді судді з 29.12.2001 року.

Вважаючи даний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з вимогою про його скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд першочергово враховує, що відповідно до частини 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Предметом розгляду даної справи є наказ голови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 27.05.2020 року № 72-к «Про виплату щомісячної доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 ».

Судом встановлено, що оскаржуваний наказ було повернуто Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області без виконання листом від 11.06.2020 року № 03-54/1482.

До суду позивач звернувся 26.08.2020 року, тобто в межах тримісячного строку, визначеного в частиною 2 статті 122 КАС України.

Враховуючи викладене, а також з метою з`ясування обставин справи щодо порушення прав та інтересів позивача, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача та третьої особи щодо порушення позивачем строків звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862-ХІІ (далі - Закон №2862-ХІІ), «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) та «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 12.07.2018 року №2509-VIII (далі Закон №2509-VIII).

Відповідно до статті 116 Закону № 1402-VIII суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із частиною 1 статті 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас абзацом 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

На час призначення ОСОБА_1 на посаду судді питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону № 2862-XII та Указом Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Згідно із частиною 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» зі змінами, внесеними Законом України від 24.02.1994 року № 4015-XII «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус суддів», до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних із керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» у редакції, чинній на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Частиною 2 статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Саме така правова позиція покладена в основу рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.11.2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі № 9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про статус суддів», яка була чинною на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді, суддею міг бути громадянин України, який має стаж роботи у галузі права не менш як три роки.

Ураховуючи викладене, відповідач правомірно зарахував до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді також стаж роботи у сфері права тривалістю три роки. Отже відповідач приймаючи наказ від 27.05.2020 року № 72-к «Про виплату щомісячної доплати за вислугу років судді ОСОБА_1 » діяв на підставі, у межах та у спосіб, визначені законодавством.

При цьому суд враховує, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний суд у постанові від 09.11.2018 року у справі № 559/443/17.

Так, відповідно рішення Вищої ради правосуддя від 18.06.2020 року № 1873/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку» зазначено, що судді ОСОБА_1 додатково до стажу роботи на посаді судді зараховано стаж (досвід роботи) професійної діяльності, вимога щодо якого визначена законом та надає право на призначення на посаду судді, тобто, робота адвокатом.

За правилами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даного спору, з огляду на встановлені обставини, дійшов висновку, що дії відповідача вчиненні в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих йому повноважень, обґрунтовано і правомірно. В той час як порушення прав позивача, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

За наведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Питання про розподіл судових витрат у даному разі судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області (вул. Р.Скалецького, 17, м. Вінниця, Вінницька область, )

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області (вул. Грушевського, 64, м. Козятин, Вінницька область, )

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Суддя Мультян Марина Бондівна