Справа № 160/7836/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2020 року Справа № 160/7836/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ Транс Терминал» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГ Транс Терминал» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості №UA110190/2020/000029/2 від 19.06.2020;
Відповідач адміністративний позов не визнав, в обґрунтування заперечень у відзиві на позов зазначив, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав пакет документів, необхідних для визначення митної вартості за ціною договору, проте вони мали розбіжності, та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Всі обставини справи вказують на наявність встановлених законом підстав неможливості застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо імпортованих товарів. У зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів відповідачем послідовно було перейдено до наступних методів визначення митної вартості та застосовано резервний. Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 3 Розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 02.04.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від16.03.2020р., Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮГ Транс Терминал» зареєстровано 12.11.2002р., основний вид економічної діяльності: Оптова торгівля хімічними продуктами.
11.12.2019 між компанією-нерезидентом SYBARITE SM s.r.o. (Продавець) та ТОВ «ЮГ ТРАНС ТЕРМИНАЛ» (Покупець) було укладено контракт № 111219-01, згідно п. 1.1 якого Продавець постачає, а Покупець приймає мінеральні добрива (в подальшому - Товар), найменування, кількість, ціна і на умовах поставки Товару, викладених у Додатках (Специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього Договору.
Пунктом 3.1 Контракту передбачено умови оплати, яка має бути здійснена наступним чином: Покупець сплачує Продавцю повну вартість кожної партії поставленого Товару на протязі 90 календарних днів від дати отримання кожної партії Товару.
У Додатку 3 від 27.05.2020 до контракту № 111219-01 від 1 1.12.2019 сторонами погоджено постачання Товару залізничним або водним видом транспорту на умовах, які зазначені у Додатках та рахунках, відповідно до Інкотермс 2010.
У Додатку № 4 від 27.05.2020 до контракту № 111219-01 від 11.12.2019 сторонами погоджено найменування, кількість, ціну та умови поставки Товару у межах вказаного контракту, а саме поставку Товару на загальну суму 363 900 Євро, у тому числі:
Добриво Моноамонійфосфат NP 11:52 (МАР) в упаковці біг-бег по 600 кг у кількості 1100 штук, виробник Agropolychim AD, вагою 660 т. за ціною 335 Євро за тону загальною вартістю 221 100 Євро;
Добриво складне азотно-фосфорне-сірковмісне марки 20:20+13S в упаковці біг-бег по 600 кг у кількості 1000 штук, виробник Agropolychim AD, вагою 600 т. за ціною 238 Євро за тону загальною вартістю 142 800 Євро.
Товар, визначений додатком № 4 від 27.05.2020 до контракту № 111219-01 від І 1.12.2019 було транспортовано водним видом транспорту на умовах поставки CFR - річковий порт Запоріжжя/Україна, Інкотермс 2010, як це передбачено умовами Додатків № 3 та № 4 від 27.05.2020 до контракту № 111219-01 від 11.12.2019, що підтверджено коносаментами від 07.06.2020 № 1 та № 2.
До митного оформлення позивачем разом з МД надіслано наступні документи (що підтверджується гр. 44 МД № UA110190/2020/008497 від 15.06.2020):
- Коносамент № 2 від 07.06.2020;
- Контракт № 1 1 1219-01 від 1 1.12.2019;
- Додаток 3 від 27.05.2020 до контракту № 111219-01 від 11.12.2019;
- Коносамент № 1 від 07.06.2020;
- Протокол випробувань № 0322/07062020 від 07.06.2020 (Добриво складне азотно-фосфорне-сірковмісне марки 20:20+ 13S);
- Генеральний акт б/н (к/с 1) від 14.06.2020;
- Додаток 4 від 27.05.2020 до контракту № 111219-01 від 11.12.2019;
- Генеральний акт б/н (к/с 2) від 14.06.2020;
- Протокол випробувань № 0322/07062020 від 07.06.2020 (Добриво Моноамонійфосфат NP 1 1:52 (МАР).
Після отримання спірної митної декларації, а також доданих до неї документів митним органом було повідомлено декларанта про необхідність підтвердження визначеної ним митної вартості додатковими документами, що стало підставою для надання ТОВ «ЮГ ТРАНС ТЕРМИНАЛ» 16.06.2020 наступних додаткових документів:
- Інвойсу№ 2705-2 від 27.05.2020
- Акту №2 від 08.06.2020
- Інвойсу№ 2705-1 від 27.05.2020
- Акту № 1 від 08.06.2020
- Довідки про транспортування № 015191 від 15.06.2020
- Роздруківки з сайту chem-courier.com.
Цього ж дня, 16.06.2020, ТОВ «ЮГ ТРАНС ТЕРМИНАЛ» було отримано повідомлення митного органу, у якому останній зазначив, що
1) Відповідно до пп. 3.1. п.3 «умови оплати» контракту 111219-01 від 1 1.12.2019 покупець оплачує продавцю повну вартість кожної партії поставленого товару на протязі 90 календарних від дати отримання кожної партії товару. В змісті контракту 111219-01 від 11.12.2019 в пп. 7.1. п. 7 «перехід права власності» зазначено право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця після проходження митного оформлення товару на митній території України. Поняття «від дати отримання кожної партії товару» в контракті 111219-01 від 11.12.2019 відсутнє. До митного оформлення підприємством надано Додатки від 27.05.2019 №3, від 27.05.2020 №4. Попередні додаткові угоди та додатки по контракту 111219-01 від 11.12.2019, що унеможливлює перевірку достовірності відомостей, які містяться в поданому до митного оформлення контракту 111219-01 від 11.12.2019. Банківські платіжні документи, що свідчать про оплату оцінюваної партії товарів також не надано до митного оформлення.
3) Відповідно до Коносаменту від 07.06.2020 №2 зазначеному у графі 44 МД має місце інформація, щодо сплати фрахту «FREIGHT PAYABLE AS PER CHARTER PARTY», але відповідно до умов договору від 11.12.2019 №111219-01, згідно якого здійснюється поставка товару, не визначено оплату щодо поставки товару водним транспортом.
4) У декларації країни відправлення від 07.06.2020р. №MRN:20BG002002AA669630 не зазначено умови поставки.
Крім того, у повідомленні від 16.06.2020 митним органом зазначено про надання ТОВ «ЮГ ТРАНС ТЕРМИНАЛ» додаткових документів за власним бажанням, за результатами розгляду яких встановлено наступне:
3) Наданий додатково витяг з сайту Chem-courier.com не містить цінової інформації.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
Згідно із частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Статтею 49 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
Згідно з частинами першою - другою статті 57 вказаного Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
За приписами частин першої, другої статті 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Системний аналіз вказаних положень Митного кодексу України дає підстави дійти таких висновків.
На виконання такого принципу державної митної справи, як принцип додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, орган доходів і зборів повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.
Суд зазначає, що в основу оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів покладені висновки митного органу про не підтвердження декларантом відомостей митної вартості товару, який надійшов до митного оформлення.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті УІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п.2 статті УІІ Оцінка товару для митних цілей ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею УІІ було б припущення, що дійсна вартість може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими дійсної вартості, а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
З огляду на вказані норми, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митним органом зазначено, що до митного оформлення підприємством надано Додатки від 27.05.2020 № 3, від 27.05.2020 № 4. Попередні додаткові угоди та додатки по контракту 111219-01 від 11.12.2019 (що передують наданим додаткам № 3 та № 4), до митного оформлення не надано, що унеможливлює перевірку достовірності відомостей, які містяться в поданому до митного оформлення контракту 111219-01 від 11.12.2019. Банківські платіжні документи, що свідчать про оплату оцінюваної партії товарів також не надано до митного оформлення.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за ЕМД від 15.06.2020 №UA110190/2020/008497 згенеровано форми контролю, серед яких: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів» - «Товар(и) № 1, 2: це перше митне оформлення імпортером цього товару з даною країною походження за останній рік. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності класифікації товару. Здійснити перевірку правильності походження товару».
Як вірно зазначено митним органом, пп.3.1. п.3 «УМОВИ ОПЛАТИ» контракту № 111219-01 від 11.12.2019 передбачено, що покупець оплачує продавцю повну вартість кожної партії поставленого товару на протязі 90 календарних днів від дати отримання кожної партії товару. Предметом самого контракту № 111219-01 від 11.12.2019 є купівля-продаж. Тобто перехід від Продавця до Покупця права власності, яке передбачає право володіння, право користування та право розпорядження Товаром. Разом із цим, як вірно встановлено митним органом, в пп. 7.1. п. 7 «ПЕРЕХІД ПРАВА ВЛАСНОСТІ» контракту № 111219-01 від 11.12.2019 передбачено, що право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця після проходження митного оформлення товару на митній території України. Поняття «від дати отримання кожної партії товару» в контракті 111219-01 від 11.12.2019 відсутнє.
До митного оформлення підприємством надано Додатки від 27.05.2020 № 3, від 27.05.2020 № 4. Попередні додаткові угоди та додатки по контракту 111219-01 від 11.12.2019 (що передують наданим додаткам № 3 та № 4), до митного оформлення не надано, що унеможливлює перевірку достовірності відомостей, які містяться в поданому до митного оформлення контракту 111219-01 від 11.12.2019.
Дійсно юридичні особи ТОВ «ЮГ ТРАНС ТЕРМИНАЛ» та компанія-нерезидент SYBARITE SM s.r.o. є пов`язаними особами, оскільки один із засновників ТОВ «ЮГ ТРАНС ТЕРМИНАЛ» - « ОСОБА_1 , а засновником «SYBARITE SM s.r.o. Sportovastr. 1036, Varin 013-03 Словаччина» є також «Михаил Передриенко, Марганец», що встановлено митним органом під час митного оформлення та позивачем не заперечується.
Частиною 3 ст. 264 Митного кодексу України, на яку посилається митний органу повідомленні від 16.06.2020 передбачено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Документи, відомості про які зазначені в митній декларації, повинні зберігатися декларантом протягом не менше ніж 1095 днів, крім документів на паперових носіях, що надані митному органу для здійснення митних формальностей та не повернені митним органом після їх виконання. Декларант та уповноважена ним особа несуть установлену цим Кодексом та іншими законами України відповідальність за подання недостовірних відомостей, внесених ними до митної декларації, за знищення або втрату документів, відомості про які зазначені в митній декларації, до закінчення строку зберігання, передбаченого цією частиною (ч. 13 ст. 264 Кодексу).
Відповідно до Коносаменту від 07.06.2020 № 2 зазначеному у графі 44 МД має місце інформація, щодо сплати фрахту «FREIGHT PAYABLE AS PER CHARTER PARTY», але відповідно до умов договору від 11.12.2019 №111219-01, згідно якого здійснюється поставка товару, не визначено оплату щодо поставки товару водним транспортом.
У декларації країни відправлення № MRN:20BG002002AA669630 від 07.06.2020 не зазначено умови поставки.
Факт відсутності відповідної відмітки щодо наявності пов`язаних осіб ставить під сумнів достовірність заявленого декларантом числового значення митної вартості спірної партії товару.
Наданий додатково витяг з сайту Chem-courier.com не містить цінової інформації.
Також, декларантом 19.06.2020 надіслано відмову у наданні в повному обсязі документів, що підтверджують митну вартість товарів, відповідно до ч.3 ст. 53 Кодексу, зокрема, надано відповідь наступного змісту: «Інші документи для підтвердження митної вартості надати не маємо можливості».
Відповідно до ст. 57 Кодексу, між митницею та декларантом тривала консультація стосовно обміну інформацією, в рамках якої 19.06.2020 декларанта у формі електронного повідомлення інформовано, у т.ч. про результати аналізу додатково наданих документів:
1. Декларантом надані додатки №№ 1,2 до контракту № 111219-01, але ці додатки не стосуються операції що декларується. Платіжне доручення №1 від 05.02.2020 не містить ніяких відомостей про проведення операції, інвойс зазначений в гр.70 (призначення платежу) не має відношення до товару, що декларується. Платіжне доручення не завірено печаткою банка про проведення операції.
2. Декларант не заперечує факт, що продавець і покупець пов`язані особи, і цей факт не був зазначений при декларуванні.
4. Надані висновки ОСОБА_2 та Метал Курьера не можуть бути використані через, те, що в них не зазначено в якій валюті подані експертні заключення. Висновок Хім-Курьера не завірено печаткою організації.
5. Дані зазначені в додатку №4 є умовами постачання (CFR - Запоріжжя), а не умовами фрахту, тобто транспортування товару. Декларант надав додатково інвойс про фрахт корабля, але не надано калькуляцію, яким чином вона вплинула на вартість товару.
Зазначене викликає обґрунтований сумнів щодо включення до ціни товару всіх складових в повному обсязі (ч. 10 ст. 58 МК України).
6. Декларант надає інформацію про порядок передачі товарів та заключення договорів, але не дає ніяких висновків що до зміни ціни товару. В своєму листі декларант пише, що були складені акти-передач №1, 2, які підтверджуються вантажними та судовими документами, хоча в самих актах зазначено, що вони складені на підставі контракту та рахунків.
На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335 МК України, декларантом не надано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ст. 53 Кодексу та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів. При цьому, у митниці була наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено і ціна на задекларований товар №1 складає 0,460778 ам.дол./кг. (МД UA500260/2019/379 від 12.09.2019); товар №2-0,27 ам.дол./кг. (UA508150/2020/2407 від 07.04.2020).
Що стосується зауважень митного органу за результатами аналізу наданих ТОВ «ЮГ ТРАНС ТЕРМИНАЛ» додаткових документів, варто зазначити наступне.
Вказані документи були надані декларантом за власним бажанням з метою усунення сумнівів у прозорості та реальності виконання сторонами контракту № 111219-01 від 11.12.2019.
Так, товар, що був куплений ТОВ «ЮГ ТРАНС ТЕРМИНАЛ» у компанії-нерезидента SYBARITE SM s.r.o. згідно Додатку № 4 від 27.05.2020 до контракту №111219-01 від 11.12.2019. був придбаний останньою у ТОВ ВКФ «ТІГОС» згідно контрактів від 27.05.2020 № 270502/МАР, №270501/NP.
Водночас, вказаний товар було придбано ТОВ ВКФ «ТІГОС» безпосередньо у виробника компанії-нерезидента AGROPOLYCHIM AD згідно контракту № 2020021 від 29.05.2020.
Таким чином, в наданих додаткових документах також наявні суттєві хронологічні невідповідності, оскільки товар куплений ТОВ «ЮГ ТРАНС ТЕРМИНАЛ» у компанії-нерезидента SYBARITE 27.05.2020р., був придбаний у ТОВ ВКФ «ТІГОС», яка придбала його у виробника компанії-нерезидента AGROPOLYCHIM AD згідно контракту № 2020021 від 29.05.2020.
Враховуючи вищевикладене, зазначені хронологічні невідповідності також свідчать про недостовірність поданих для підтвердження митної вартості товаросупровідних документів, що в свою чергу може свідчити про можливе заниження митної вартості товару.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 64 МК України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних митних вартостей за основним методом для товару з розрахунку: товар №1 складає 0,460778 ам.дол/кг. (МД UA500260/2019/379 від 12.09.2019); товар №2 - 0,27 ам.дол./кг. (UA508150/2020/2407 від 07.04.2020).
Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.
Таким чином, з урахуванням виявлених у ході перевірки невідповідностей та розбіжностей у документах та відомостях, наданих до митного контролю про що зазначено у ході проведення консультації шляхом направлення електронних повідомлень митниці декларанту, відсутність у додатково наданих документах підтвердження заявлених відомостей, та інших відомостей, що спростовують зазначені розбіжності, основний метод визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), неможливо було застосувати, відповідно до п. 6 ст. 54, п.2. ст.58 Кодексу.
Відповідно до ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Відсутність інформації про продаж ідентичних товарів - прийняту митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст. 59 МКУ, унеможливила застосування цього методу для визначення митної вартості товару.
Судом встановлено, що у зв`язку із неможливістю застосування вказаного методу визначення митної вартості товарів, відповідачем послідовно розглянуто можливість застосування наступного методу визначення митної вартості в рамках застереження, передбаченого ст.61 МКУ, - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
За результатами здійснення митних формальностей прийнято Рішення про коригування митної вартості № UA110190/2020/000029/2 від 19.06.2020.
В повідомленнях митниці направлених декларанту та в гр. 33 Рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2020 № UA110230/2020/000065/2 (що містяться в матеріалах справи) митницею досить повно та обґрунтовано зазначено: обставини прийняття Рішення (встановлене митницею під час митного оформлення, чому заявлена митна вартість не може бути визнана), про наявність інформації щодо вищих рівнів митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, про перелік документів за умови надання яких митна вартість може бути визнана, джерела інформації, що використовувалися для визначення митної вартості товарів, послідовність застосування методів визначення митної вартості після проведення процедури консультацій між митницею та декларантом згідно вимог ч. 4 ст. 57 МК України.
Таким чином, після проведення процедури консультацій між митницею та декларантом згідно вимог ч. 4 ст. 57 МК України, правомірно прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за МД № UA110190/2020/009103 від 24.06.2020 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110190/2020/000029/2 від 19.06.2020. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X МК України.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи та норм законодавства, яке регулює питання визначення митної вартості товарів, суд вважає, що митниця винесла законне та обґрунтоване Рішення про коригування митної вартості товарів №UA110190/2020/000029/2 від 19.06.2020.
Відповідно до статті 256 МКУ, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
Згідно статті 264 МКУ, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.
Згідно з п. 7.2 цього Порядку у картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.
18.06.2020 відповідно до згенеровано АСУР форми митного контролю "908-1 -Взяття проб (зразків) товарів для проведення досліджень (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин", митним постом було здійснено відбір проб (зразків) товару та направлено до Дніпровського відділу з питань експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби для проведення досліджень. Результати досліджень отримані митним органом 24.06.2020 листом від 24.06.2020 № 7.17-37/1-7/0318, про що відповідно до частини 19 статті 356 Митного кодексу України (відмітка про отримання копії висновку декларантом наявна на примірнику митниці).
Таким чином, надання картки відмови 24.06.2020 пояснюється необхідністю отримання результатів досліджень згідно із пунктом 3) частини 2 статті 255 МК України.
Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ Транс Терминал» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова