Справа № 380/7266/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7266/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком протиправними і зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року на посаді звільненого голови профкому колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області в загальний страховий стаж та призначити і провести нарахування пенсії за віком, починаючи з 14 серпня 2019 року, тобто з дня виповнення 60 років відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування»;

- стягнути з відповідача по справі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області сплачений судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнилося 60 років, тобто він досяг віку, з якого йому повинна бути призначена пенсія за віком. 17 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком до якої долучив необхідні документи. У червні 2020 року позивач отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 34 від 19 лютого 2020 року. Згідно цього рішення йому зараховано до загального страхового стажу 09 років 14 днів. Період роботи на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області, починаючи з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року (день ліквідації підприємства) до загального страхового стажу не зараховано, оскільки у трудовій книжці відсутні записи про звільнення, а позивачем не надано жодного підтверджуючого документа про його звільнення з вищевказаної посади.

Позивач погоджується, що дійсно у належній йому трудовій книжці відсутні записи про його звільнення із посади звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області, однак вважає датою свого звільнення 18 березня 2004 року, коли прийнято рішення про ліквідацію цього підприємства. Стверджує, що з цього часу більше не працював звільненим головою профспілкового комітету колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області.

Позивач зазначає, що звернувся із запитом в архівний відділ Бродівської РДА щодо надання йому повної інформації щодо його роботи на посаді звільненого голови профспілки, однак йому було надано лише копію протоколу засідання президії Бродівського районного комітету профспілки працівників сільського господарства № 7 від 22 квітня 1987 року та протокол профкому колгоспу ім. Жданова Бродівського району. Будь-які інші підтверджуючі роботу позивача на посаді звільненого голови профспілки документи колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області в архівному відділі відсутні.

З відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком позивач не погоджується, оскільки в період з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року він дійсно працював на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області та у повному обсязі сплачував страхові внески, відтак вважає, що зазначений період має бути зараховано йому до загального страхового стажу.

Крім того, позивач зауважує, що відповідно до пункту 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. Стверджує, що факт того, що він працював на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області можуть підтвердити такі громадяни: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які працювали разом з ним на вищезазначеному підприємстві та яких він просить викликати в судове засідання і допитати як свідків.

Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії за віком, чим порушив його законні права та інтереси, що й стало підставою його звернення до суду із цим позовом.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. А відповідно до пункту 1 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У трудовій книжці позивача у записі № 8 про звільнення - відсутній відбиток печатки підприємства, а після запису № 9 - відсутній запис про звільнення роботи, а отже наявні порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року та Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20 липня 1974 року.

Вказує, що для підтвердження роботи на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області позивач подав лише копію протоколу засідання президії Бродівського райкому профспілки працівників сільського господарства № 7 від 22 квітня 1987 року. Документи про звільнення з роботи позивачем подані не були, відтак, період його роботи на вищевказаній посаді встановити неможливо.

Також відповідач зазначає, що в Пенсійному фонді України наявна інформація про періоди роботи з 1998 року. З індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОК-5 Мойсака Ігоря Петровича наявні лише відомості про роботу в окружній виборчій комісії виборчого округу № 120 - 4 дні в лютому, 10 днів у березні-квітні 2002 року. Таким чином, на думку відповідача, позивач у період з 01 липня 2000 року не міг працювати в колгоспі ім. Жданова, який згодом реорганізовано в СВК ім. Франка. Зауважує, що СВК ім. Франка (правонаступник колгоспу ім. Жданова) на сьогодні не ліквідоване. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутній запис про ліквідацію цього підприємства.

Щодо виклику та допиту свідків відповідач вказує, що показання свідків не можуть братися до уваги у межах спірних правовідносин, оскільки позовною вимогою є визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та нарахувати пенсію за віком на пільгових умовах, а не встановлення трудового стажу.

Відповідач підсумовує, що згідно поданих документів загальний трудовий (страховий стаж) позивача становить 09 років 14 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, він діяв у межах своїх повноважень та на підставі чинних нормативно-правових актів.

У зв`язку з наведеним у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Відповідач подав доповнення до відзиву, у якому додатково зазначає про те, що відповідно до положень статей 43, 44, 45, 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України або уповноваженого ним органу. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених Законом. Зауважує, що позивач 17 лютого 2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсійної виплати, а тому з огляду на положення статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», безпідставною є позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити призначення пенсії позивачу з 14 серпня 2019 року, тобто з дня, коли йому виповнилося 60 років.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 11 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 02 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року встановлено участь представника позивача в судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції у Бродівському районному суді Львівської області.

Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року, яка занесена в протокол судового засідання задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків, постановлено викликати у судове засідання як свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В судовому засіданні, яке відбулося 25 листопада 2020 року суд допитав свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , заслухав усні пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідив докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити.

Суд постановив прийняти рішення у строки, передбачені для справ, розгляд яких здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) серії НОМЕР_1 від 02 червня 1977 року (а.с.8-10) позивач(у):

- 02 червня 1977 року зарахований на роботу слюсарем 1-го розряду по ремонту автомашин Червоноградського АТП 13068;

- 01 серпня 1977 року присвоєний 1-ий розряд маляра;

- 15 серпня 1977 року переведений малярем 1-го розряду;

- 01 листопада 1977 року звільнений з роботи у зв`язку з призовом на службу у Радянську Армію;

- з 09 листопада 1977 року по 27 листопада 1979 року проходив службу у Радянській Армії;

- 08 лютого 1980 року прийнятий на роботу малярем першого розряду в Червоноградське АТП 13068;

- 01 липня 1980 року присвоєний 2-ий розряд маляра;

- 29 серпня 1980 року звільнений з роботи у зв`язку з початком навчання;

- 01 вересня 1980 року зарахований студентом архітектурного факультету;

- 01 серпня 1985 року відрахований у зв`язку з закінченням інституту;

- 17 вересня 1985 року прийнятий на роботу в колгосп ім. Жданова Бродівського району на посаду архітектора;

- 08 квітня 1987 року звільнений з посади архітектора в зв`язку з обранням звільненим головою профкому працівників агропромислового комплексу;

- 09 квітня 1987 року прийнятий на роботу звільненим головою профкому колгоспу ім. Жданова у зв`язку з обранням.

17 лютого 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.63).

Згідно розписки-повідомлення (а.с.64) заяву позивача від 17 лютого 2020 року прийнято та зареєстровано за № 474. До заяви долучено: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт; трудову книжку; довідку із СПОВ про заробітну плату з 01 липня 2000 року по день звернення; довідку про зміну назви організації; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; інші документи.

Відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 34 від 19 лютого 2020 року (а.с.66-68), яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно поданої заяви від 17 лютого 2020 року.

Підстави для відмови, зазначені у спірному рішенні відповідача, наступні: «Як вбачається із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 заявник з 09.04.1987 (Президія пр. № 7 від 22.04.1987) прийнятий на роботу звільненим головою профспілки колгоспу ім. Жданова. Запис про звільнення з роботи в трудовій книжці відсутній. Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Для підтвердження періоду роботи на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова , заявник подав лише копію протоколу засідання президії Бродівського райкому профспілки працівників сільського господарства № 7 від 22.04.1987. Документів про звільнення з роботи заявник не подав, а відтак період роботи гр. ОСОБА_1 на посаді голови профспілки колгоспу ім. Жданова із долучених документів встановити неможливо. Згідно поданих документів загальний (страховий) стаж гр. ОСОБА_1 становить 9 років 14 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком за нормами Закону № 1058».

Уважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком протиправними, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 34 від 19 лютого 2020 року, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно поданої заяви від 17 лютого 2020 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом пункту першого частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.

Так, відповідно до частини першої цієї статті особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Частинами другою-четвертою цієї статті передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

За змістом абзацу першого частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058- IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу першого частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Законодавством, що діяло раніше, а саме статтею 56 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) визначені види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Відповідно до цієї статті до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (частина перша статті 56).

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю (частина друга статті 56).

Як слідує з матеріалів справи рішенням Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 34 від 19 лютого 2020 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав недостатності у нього загального (страхового) стажу.

В той же час у цьому рішенні зазначено про те, що як слідує із записів трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач з 09 квітня 1987 року прийнятий на роботу звільненим головою профспілки колгоспу ім. Жданова. Запис про звільнення з роботи в трудовій книжці відсутній. Для підтвердження періоду роботи на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова , заявник подав лише копію протоколу засідання президії Бродівського райкому профспілки працівників сільського господарства № 7 від 22 квітня 1987 року. Документів про звільнення з роботи позивач не подав, а відтак період його роботи на посаді голови профспілки колгоспу ім. Жданова із долучених документів встановити неможливо.

У позовній заяві позивач погоджується з тим, що у належній йому трудовій книжці відсутні записи про його звільнення із посади звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області, однак вважає датою свого звільнення 18 березня 2004 року, коли прийнято рішення про ліквідацію цього підприємства. Стверджує про те, що в період з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року він дійсно працював на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району і цю обставину можуть підтвердити такі громадяни: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які працювали разом з ним на вищезазначеному підприємстві у вказаний період.

Отже, виходячи з наведеного, спірним у цій справі є питання зарахування позивачу до стажу роботи для призначення пенсії за віком періоду його роботи на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1-3 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Пунктами 17-18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

В такому ж порядку показаннями свідків підтверджується час роботи громадян із числа національних меншин, примусово виселених з місць постійного проживання в 30-40 роки, а також час роботи в колгоспі до 1965 року у випадках, коли неможливо одержати документи про наявний стаж роботи, незалежно від причин відсутності необхідних документів.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Як уже було зазначено вище, у трудовій книжці позивача наявний запис № 13 згідно з яким він 09 квітня 1987 року прийнятий на роботу звільненим головою профспілки колгоспу ім. Жданова у зв`язку з обранням (а.с.10). Втім, запис про звільнення позивача з роботи у цій трудовій книжці відсутній.

Зважаючи на те, що у трудовій книжці позивача відсутній необхідний запис (немає запису про звільнення з роботи), а у матеріалах справи відсутні документи, які містили б відомості про указану обставину, суд відповідно до вимог пунктів 17-18 Порядку № 637 задоволив клопотання позивача та викликав для допиту у судовому засіданні як свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні 25 листопада 2020 року свідок ОСОБА_2 дав показання та пояснив, що почав працювати у колгоспі ім. Жданова з 1979 року головним бухгалтером. Вказав, що позивач був прийнятий на роботу у цьому колгоспі у 1987 році головою профспілки. Господарство проіснувало до березня 2004 року; про його ліквідацію було прийнято рішення у 2004 році.

Допитаний у судовому засіданні 25 листопада 2020 року свідок ОСОБА_4 дав показання та пояснив, що почав працювати у колгоспі ім. Жданова з 1977 року завідувачем млина. Вказав, що позивач був прийнятий на роботу у цьому колгоспі по спеціальності архітектора. Головою профспілки позивача було обрано приблизно у 1987 році. Ствердив, що у 2004 році відбулася ліквідація колгоспу ім. Жданова, а позивач був звільнений у 2004 році.

Викликаний у судове засідання свідок ОСОБА_3 не з`явився. Представник позивача пояснив, що указаний свідок захворів, а тому на його допиті не наполягав.

Отже, за відсутності у трудовій книжці позивача необхідних записів (немає запису про звільнення з роботи), а також відповідних документів чи архівних даних, які б указану обставину підтверджували, суд доходить висновку, що у межах спірних правовідносин показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про період роботи позивача з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами для установлення його трудового стажу.

Крім того, суд враховує, що у матеріалах справи наявна історична довідка на ліквідований фонд № 1 - колгоспу ім. Жданова, ім. І. Франка, спілки власників селянських господарств (СВСГ) ім. І. Франка, сільськогосподарського виробничого кооперативу (СВК) ім. І. Франка с. Накваша Бродівського району Львівської області (а.с.17).

Зі змісту цієї історичної довідки слідує таке:

1. В 1987 році проведено реорганізацію колгоспу ім. Жданова шляхом розукрупнення на 2 (два) окремі господарства:

- за колгоспом ім. Жданова залишено бригаду № 1 с. Накваша, бригаду № 2 с. Микити, Тетильківці.

- за новоствореним колгоспом закріплено бригади № 3 с. Попівці, № 4 с. Немяч і Дудин (протокол № 3 від 18 березня 1987 року, справа 434, арк.7).

- за колгоспом до складу якого ввійшли села Накваша, Микити, Тетильківці залишено назву ім. Жданова (протокол № 4 від 22 березня 1987року, справа 434, арк.11).

2. На зборах уповноважених членів колгоспу 17 лютого 1989 року вирішено перейменувати колгосп ім. Жданова у колгосп ім. І. Франка (справа 445, арк.7). Напрям виробничої діяльності колгоспу залишився такий самий - сівба, збір урожаю зернових, тваринництво, льонарство.

3. 27 лютого 1992 року на базі колгоспу ім. І. Франка с. Накваша створено спілку власників селянських господарств (СВСГ) ім. І. Франка з колективною власністю на землю на основні засоби.

4. 04 березня 1999 року на загальних зборах СВСГ ім. І. Франка було вирішено на базі СВСГ створити нову форму господарювання - с. Накваша. Проведено державну реєстрацію кооперативу 6 січня 2000 року (справа № 33 у державного реєстратора).

5. 18 березня 2004 року було вирішено ліквідувати СВК ім. І. Франка с. Накваша (протокол № 1 від 18 березня 2004 року). Створено ліквідаційну комісію, головою якої став Микитюк П.С .

Так, відповідно до архівного витягу з Протоколу № 1 загальних зборів членів кооперативу ім. І. Франка (перейменований з колгоспу ім. Жданова згідно вищевказаної історичної довідки) від 18 березня 2004 року вирішено, зокрема: ліквідувати СВК ім. І. Франка і створити СТзОВ ім. І. Франка (пункт 1); створити ліквідаційну комісію в складі: Микитюк П.С. - голова комісії; ОСОБА_2 - член комісії (допитаний як свідок у судовому засіданні); Сервило З.В. - член комісії; Присліпський І.Г. - член комісії; Ладзінський В.М. - член комісії; Галушка Л.О. - член комісії; Гайдамаха П.В. - член комісії.

Таким чином, враховуючи показання свідків, допитаних у судовому засіданні ( ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ), які підтвердили період роботи позивача з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району, беручи до уваги архівний витяг з Протоколу № 1 загальних зборів членів кооперативу ім. І. Франка (перейменований з колгоспу ім. Жданова згідно наявної у матеріалах справи історичної довідки) від 18 березня 2004 року згідно якого вирішено ліквідувати СВК ім. І. Франка, суд доходить переконання, що період роботи позивача з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району належить зарахувати до загального страхового стажу позивача.

За таких обставин позовна вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи позивача з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року на посаді звільненого голови профкому колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області в загальний страховий стаж підлягає задоволенню.

Доводи відповідача про те, що показання свідків не можуть братися до уваги у межах спірних правовідносин, оскільки позовною вимогою є визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та нарахувати пенсію за віком на пільгових умовах, а не встановлення трудового стажу суд оцінює критично, оскільки однією з позовних вимог позивача є також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період його роботи з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року на посаді звільненого голови профкому колгоспу ім. Жданова Бродівського району Львівської області в загальний страховий стаж, яку суд зобов`язаний вирішити.

Крім того, умовою для призначення пенсії за віком є наявність у особи відповідного страхового стажу, і саме через його недостатність відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком.

Більше того, можливість установлення трудового стажу на підставі показань свідків за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин прямо передбачена пунктом 18 Порядку № 637.

Щодо інших доводів відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, суд зазначає, що такі не вказані у рішенні № 34 від 19 лютого 2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком, а тому суд не надає їм оцінку у межах спірних правовідносин.

Разом з тим, у позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком.

З цього приводу суд зазначає про те, що у матеріалах справи наявне рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 34 від 19 лютого 2020 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На думку суду, оскаржувані дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком поглинаються прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням, оскільки у такому випадку суб`єкт владних повноважень, реалізуючи свої владні управлінські функції, проявив активну поведінку, результатом якої й стало прийняття індивідуального акта - рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким і порушено його законні права та інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд зауважує, що підставою відмови у призначенні пенсії за віком згідно рішення відповідача № 34 від 19 лютого 2020 року є недостатність загального (страхового) стажу позивача у зв`язку із неврахуванням відповідачем періоду його роботи з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району.

Проте, як встановив суд вище зазначений період роботи позивача підлягає зарахуванню до його загального страхового стажу.

Відтак, за таких обставин з метою повного та ефективного захисту порушених прав та інтересів позивача, суд, з урахуванням положень статті 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 34 від 19 лютого 2020 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити і провести нарахування пенсії за віком, починаючи з 14 серпня 2019 року, тобто з дня виповнення 60 років відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», суд зазначає таке.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 818/985/18 та від 26 грудня 2019 року у справі № 810/637/18.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені, зокрема, положеннями Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який, зокрема, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

На виконання вказаних норм Закону № 1058-IV постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до підпунктів 1-3 пункту 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду у встановленому порядку.

Суд звертає увагу на те, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Так, у рішенні № 34 від 19 лютого 2020 року відповідач не врахував період роботи позивача з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району, у зв`язку з чим дійшов висновку про недостатність загального страхового стажу роботи позивача для призначення пенсії за віком.

Крім того, відповідач констатував, що згідно поданих документів загальний (страховий) стаж позивача становить 9 років 14 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Суд відзначає, що питання обрахунку страхового стажу роботи для призначення пенсії за віком належить до компетенції відповідача. Суд може лише надати правову оцінку наявності підстав для зарахування чи не зарахування певного періоду роботи до страхового стажу, у випадку, коли пенсійний орган у цьому відмовив.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17 лютого 2020 року про призначення пенсії за віком.

У зв`язку з наведеним цю позовну вимогу належить задоволити частково.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до правил статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до квитанції № ПН 2247795 від 02 вересня 2020 року при зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн., відтак, враховуючи часткове задоволення позову судом, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 належить стягнути 630,60 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Відділу з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 34 від 19 лютого 2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до загального страхового стажу період роботи ОСОБА_1 з 09 квітня 1987 року по 18 березня 2004 року на посаді звільненого голови профспілки колгоспу ім. Жданова Бродівського району.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17 лютого 2020 року про призначення пенсії за віком.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. М. Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 630,60 грн. сплаченого судового збору згідно квитанції № ПН 2247795 від 02 вересня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 09 грудня 2020 року.

Суддя Клименко О.М.