Справа № 380/121/20
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року справа № 380/121/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Курпіта П.І.,

за участю:

представник позивача Качабульський І.С.,

представник відповідача Бердар С.В.,

треті особи не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративнусправу за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Львівського комунального підприємства "Вулецьке", Львівської міської ради та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Франківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , у якій просить суд зобов`язати ОСОБА_1 у місячний термін за власні кошти демонтувати самочинно встановлений фундамент під огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 13.02.2020 суддя відкрила провадження у справі та призначила справу до розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою від 27.04.2020 суд залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Львівське комунальне підприємство "Вулецьке".

Ухвалою від 15.06.2020 суд залучив до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Львівську міську раду.

Ухвалою від 30.11.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що будинок АДРЕСА_1 перебуває на території ЛКП «Вулецьке». Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав власником квартир АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 . Працівниками ЛКП «Вулецьке» встановлено, що ОСОБА_1 , самовільно, без дозвільних документів влаштував фундамент під огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 . ЛКП «Вулецьке» складено акт про те, що відповідач не виконав попередження.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові, просив суд позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 19.06.2020 (вх. № 30713), у якому зазначає, що заходи досудового врегулювання спору вживалися шляхом надсиланням відповідачу неодноразових попереджень з вимого добровільно виконати розпорядження районної адміністрації. Проте, позивач не зазначає, яке саме порушення вчинено відповідачем. Не встановлено, який саме дозвіл у позивача відсутній та яким законом передбачена обов`язковість його отримання. Крім того, позивачем не обгрунтовано, що таке будівництво відноситься до самочинного.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Також зазначив, що позивач не надав доказів, що саме ОСОБА_1 здійснив влаштування фундаменту під огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 . Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 подала пояснення від 02.07.2020 (вх. № 32972), у якому зазначає не може заслуговували на увагу покликання відповідача на те, що самовільного будівництва ним не вчинялося, адже акти реагування Львівського комунального підприємства «Вулецьке» та розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради відповідачем не оскаржувалось ні з процедурних питань, а ні за своїм змістовним наповненням. За таких умов є очевидним те, що фундамент під огорожу на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_1 встановлено самочинно, адже відсутність проектно-технічної документації, дозволи служб на будівництво на земельній ділянці, яка не була відведена у встановленому законом порядку відповідачу для вказаних цілей безапеляційно вказує на факт самочинного будівництва. Більш того, у позивача як в органу місцевого самоврядування уповноваженого здійснювати державний контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності відсутня інформація щодо реєстрації права власності чи/або користування, у тому числі на умовах оренди на ім`я ОСОБА_1 чи інших мешканців, за адресою АДРЕСА_5 на земельну ділянку.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча була належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа ЛКП "Вулецьке", в судове засідання не з`явилося, хоча було належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа Львівська міська рада в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ЛКП "Вулецьке" у травні 2018 року видано ОСОБА_1 акт-попрередження, яким встановлено залий бетонний фундамент під огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .

ЛКП "Вулецьке" скерувало начальнику державної архітектурно-будівельної інспекції м. Львів повідомлення від 17.05.2018, що власник кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_1 самочинно розпочав роботи з влаштування фундаменту під забудову на прибудинковій території вказаного будинку.

Голова Франківської районної адміністрації ЛМР прийняв розпорядження від 22.01.2018 № 422 "Про демонтаж самочинно влаштованого бетонного фундаменту під огорожу на прибудинковій території на АДРЕСА_1 . Вказаним розпорядженням затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 14.06.2018 № 24 §04) про демонтаж самочинно влаштованого бетонного фундаменту під огорожу на прибудинковій території на АДРЕСА_1 . Рекомендовано ОСОБА_1 , власнику квартири АДРЕСА_5 у місячний термін за власні кошти знести самочинно влаштований фундамент під огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 та впорядкувати територію.

23.12.2019 комісією ЛКП "Вулецьке" складено акт про те, що самовільно влаштований бетонний фундамент під огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 не демонтований.

Невиконання відповідачем обов`язку щодо демонтажу самочинно встановленого фундаменту під огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Положенням про Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 № 977 (із змінами) до повноважень Франківської районної адміністрації віднесено здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій; розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

Відповідно до підп. 1, п. "а" ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно з підп. 3 п. "б" ч. 1 ст. 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічна норма закріплена у ст.14 Закону України "Про основи містобудування".

Згідно з ст. 7 Закону України "Про основи містобудування" державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Частиною 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснені своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Положення ч. 5 ст. 319 ЦК України забороняє використання права власності на шкоду правам громадян і конкретизує ч. 2 ст. 13 ЦК України, що зобов`язує особу при здійснені свого права утримуватись від дій, які могли б порушувати права інших осіб.

Відповідно до вказаний норм законодавства передбачено, що власник є відповідальними за належне йому майно.

Наявні в матеріалах справи акт-попрередження від травня 2018 року, розпорядження від 22.01.2018 № 422, акт 23.12.2019 складені стосовно ОСОБА_1 .

Крім того, у повідомленні від 17.05.2018, яке ЛКП "Вулецьке" скерувало начальнику державної архітектурно-будівельної інспекції м. Львів, вказано що власник кв. АДРЕСА_5 ОСОБА_1 самочинно розпочав роботи з влаштування фундаменту під забудову на прибудинковій території вказаного будинку.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не надано жодних доказів того, що ОСОБА_1 є власником будь-якого нерухомого майна на АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.08.2018 № 134489653, власником кв. АДРЕСА_5 є ОСОБА_4 .

Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що встановлений фундамент під огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , проводив саме ОСОБА_1 .

Таких доказів не надано позивачем чи третіми особами та не здобуто судом у ході розгляду справи.

Оскільки, саме власник майна є відповідальними за належне йому майно, та враховуючи, що судом не встановлено, а позивачем не доведенно, що саме ОСОБА_1 встановив фундамент під огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , суд вважає безпідставини позовні вимоги про зобов`язання ОСОБА_1 у місячний термін за власні кошти демонтувати самочинно встановлений фундамент під огорожу на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 9 КАС України, відповідно до якої суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про необгрунтованість заявлення позову до ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Львівського комунального підприємства "Вулецьке", Львівської міської ради та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 10.12.2020.

Суддя Кедик М.В.