Справа № 826/16244/17
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Оксененка Я.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» до Головного територіальне управління юстиції у м. Києві, Міністерства юстиції України в особі Департаменту Державної реєстрації Печерської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними та скасування Наказів №112/кс від 01.06.2017 і №2834/7 від 19.08.2017, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного територіальне управління юстиції у м. Києві, Міністерства юстиції України в особі Департаменту Державної реєстрації Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просило визнати протиправними та скасувати:

- наказ Головного територіального управління юстиції у місті Києві №112/кс від 01.06.2017 «Про відмову у задоволенні скарги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» від 26.04.2017.

- наказ Міністерства юстиції України №2834/7 від 19.08.2017 «Про відмову у задоволенні скарги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» від 12.06.2017;

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України в частині дотримання строків розгляду скарги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на рішення територіального органу Міністерства юстиції України від 12.06.2017 № 14/855;

- зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на рішення територіального органу Міністерства юстиції України від 12.06.2017 № 14/855;

- зобов`язати Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію виправити помилку у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців, які стосуються Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», а саме в графі: «Дата державної реєстрації» з 13.05.1999 на 11.04.2001;

- зобов`язати Печерську районну в м. Києві державну адміністрацію виправити технічну помилку, допущену державним реєстратором в реєстраційній картці Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», а саме в графі: «реєстрація-перереєстрація-внесення змін» з перереєстрація на реєстрація.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняте нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при прийняті рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, не надано оцінки доказам та обставинам, що мають значення для справи.

Відповідач - Міністерство юстиції України, подало відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначило, що суд першої інстанції правильно застосував норми законодавства, що не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач у березні 2017 року подав заяву до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, в якій просив виправити технічні помилки допущені державним реєстратором у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців, які стосуються Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг».

Листом від 06.04.2017 держреєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців Печерської районної в м. Києві державної адміністрації Панковою О.Є. відмовлено у задоволенні заяви позивача і технічну помилку не виправлено.

Не погоджуючись з відповіддю позивач звернувся до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві на дії державного реєстратора.

Наказом №112/кс від 01.06.2017 Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві у задоволенні скарги відмовлено на підставі п.10 ч.8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

12.06.2017 позивач подав до Міністерства юстиції України скаргу на наказ №112/кс від 01.06.2017 Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві, яким у задоволенні скарги відмовлено.

Скарга була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.06.2017 за № 17949-0-33-17.

Наказом від 19.08.2017 № 2834/7 прийнятого на підставі висновку Комісії відмовлено у розгляді скарги в зв`язку з тим, що скаржником не дотримано вимог щодо її оформлення, як передбачено ч.5 ст. 34 Закону №755-ІУ, а саме відсутні відомості про наявність спору з порушених у скарзі питань.

Вважаючи прийняті відповідачами накази протиправними, Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що перереєстрація підприємства проведена на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2001р. № 354 та у відповідності до положень Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №70 від 25.05.1998. Комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві при розгляді скарги позивача діяла у межах наданих повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства. Водночас, Міністерство юстиції України правомірно відмовило позивачу у розгляді скарги, оскільки останнім не було дотримано вимог ч.5 ст. 34 Закону№755 при оформленні скарги.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до статті 34 Закону України від 15.05.2003 № 755-ІV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 755-ІV) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено (частина п`ята статті 34 Закону № 755-ІV).

Згідно із частиною шостою статті 34 Закону № 755-ІV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:

1) відмову в задоволенні скарги;

2) задоволення (повне чи часткове) скарги, зокрема, шляхом прийняття рішення про скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції.

Відповідно до частини восьмої статті 34 Закону № 755-ІV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення про задоволення скарги шляхом скасування реєстраційної дії щодо державної реєстрації новоствореної юридичної особи, іншої організації, державної реєстрації фізичної особи підприємцем, припинення юридичної особи, іншої організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або шляхом проведення реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі проведено наступну реєстраційну дію щодо відповідної особи;

3) у разі наявності інформації про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) у разі наявності інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави;

5) є рішення цього органу з такого самого питання;

6) в органі ведеться розгляд скарги з такого самого питання від цього самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

При цьому, згідно із частиною п`ятою статті 34 Закону № 755-ІV скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника;

3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру;

4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації подається представником скаржника, до такої скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або його копія, засвідчена в установленому порядку.

Процедуру розгляду відповідно до законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Згідно з пунктами 2, 3, 4 Порядку № 1128 для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Така скарга у день її надходження реєструється суб`єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Відсутність обов`язкових відомостей у скарзі та документів, що долучаються до скарги, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених Законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.

Пунктом 8 Порядку № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Так, апелянт зазначає, що присутність запису в установчих документах на момент створення ВАТ НАК «Украгролізинг», про те, що товариство є наступником майнових прав та обов`язків ДЛП «Украгролізинг» не може свідчити про фактичне (автоматичне) правонаступництво без урахування фактично здійснених організаційно-економічні дій, спрямованих на проведення реорганізації у формі перетворення.

Апелянт зауважує, що ВАТ НАК «Украгролізинг» не став правонаступником ДЛП «Украгролізинг» відповідного до існуючого на той момент законодавства, реорганізація у формі перетворення не підтвердилася наявними у справі доказами, що в свою чергу означає, що оскаржуване рішення прийняте за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

На думку апелента, суд першої інстанції дійшов хибних висновків, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, що дії державного реєстратора Печерської районної в м. Києві державної адміністрації (про відмову у задоволенні заяви про виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором у відомостях Єдиного державного реєстру щодо дати державної реєстрації Компанії) та рішення Головного територіального управління юстиції у м. Києві (про відмову у задоволенні скарги) є правомірними.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними доводами апелянта з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії реєстраційної справи Державне лізингове підприємство «Украгролізинг» зареєстроване Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією 13.05.1999 року за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 16-А, керівник - директор Шпак Василь Федорович (а.с.60 т.2).

Указом Президента України від 23.02.2001 р. «Про додаткові заходи щодо дальшого розвитку лізингу в аграрному секторі економіки» передбачено утворення в місячний строк Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» та заствердження її Статуту.

На виконання згаданого вище Указу постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2001р. № 354 постановлено утворити Національну акціонерну компанію «Украгролізинг» на базі Державного лізингового підприємства «Украгролізинг», що ліквідується.

Державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності, станом на 27 квітня 2001 року здійснювалась на підставі Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №70 від 25.05.1998.(далі - Положення).

Норми ст. 20 Положення визначають, що в разі зміни назви, організаційно-правової форми суб`єкта підприємницької діяльності, а також форми власності суб`єкт підприємницької діяльності у місячний термін з моменту настання зазначених змін зобов`язаний подати документи для перереєстрації з підтвердженням опублікування інформації про зміни у друкованих засобах масової інформації.

Відповідно до ст. 21 Положення, перереєстрація суб`єктів підприємницької діяльності проводиться в порядку, встановленому для його державної реєстрації.

Статтею 24 Положення визначено, що у разі внесення до установчих документів змін (доповнень) разом із зміною назви, організаційно-правової форми або форми власності суб`єкта підприємницької діяльності проводиться його перереєстрація в порядку, передбаченому цим Положенням.

У разі перереєстрації оригінали раніше виданого свідоцтва про державну реєстрацію та установчих документів повертаються до органу державної реєстрації. (стаття 22 Положення).

З наявних в матеріалах справи копій документів реєстраційної справи, вбачається, що 27.04.2001 позивачем до Печерської районної в м. Києві державної адміністрації подано документи для перереєстрації підприємства. В копії статуту Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», а саме в його загальних положеннях зазначено, що Компанія є наступником майнових прав та обов`язків державного лізингового підприємства «Украгролізинг», адреса місцязнаходження м. Київ, вул. Мечникова, 16-А, керівник - директор Шпак Василь Федорович .

З копії реєстраційної справи, наявної в матеріалах справи, вбачається, що Державне лізингове підприємство «Украгролізинг» повернуло органу державної реєстрації оригінал свідоцтво про державну реєстрацію підприємства та оригінал Статуту, тобто вчинило дії властиві при перереєстрації суб`єкта підприємницької діяльності.

Відтак, дії державного реєстратора Печерської районної в м. Києві державної адміністрації щодо відмови у задоволенні заяви позивача про виправлення технічної помилки були правомірними.

Судом першої інстанції також встановлено, що реєстраційна справа та державний реєстр не містить запису щодо припинення Державне лізингове підприємство «Украгролізинг».

З урахуванням наведеного вбачається, що комісія з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві при розгляді скарги позивача діяла у межах наданих повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства.

Водночас, перереєстрація підприємства проведена на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2001 № 354 та у відповідності до положень Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №70 від 25.05.1998.

Посилання апелянта на відсутність рішення власника (Кабінету Міністрів України) про реорганізацію у формі перетворення, відсутність встановлення організаційно-економічних змін, які б мали відбуватися при проведенні будь-якої форми реорганізації, відсутність в реєстраційній справі передавального акту та відсутність запису в Єдиному державному реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) про правонаступництво Компанії не приймаються судом до уваги, оскільки в рамках спірних правовідносин досліджується питання зокрема, правомірності дій комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві при розгляді скарги позивача щодо перереєстрації підприємства у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2001р. № 354 та Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №70 від 25.05.1998, дій державного реєстратора Печерської районної в м. Києві державної адміністрації при вчиненні перереєстрації підприємства, а також Міністерства юстиції України при винесенні наказу на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

Питання встановлення правонаступництва через реорганізацію у формі перетворення наразі не охоплюється позовними вимогами Державного ПАТ «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», натомість, надання оцінки судом правомірності вчинення дій державного реєстратора, комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації та Міністерства юстиції України в межах наданих їм повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства є предметом розгляду в рамках спірних правовідносин.

Наказом № 2834/7 від 13.08.2017 Міністерства юстиції України відмовлено у задоволенні скарги Компанії № 14/855 від 12.06.2017 у зв`язку з тим, що скаржником не дотримано вимоги щодо оформлення скарги, визначеної ч. 5 ст. 34 Закону, а саме: відсутні відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання.

З даним наказом апелянт не погоджується з огляду на те, що у скарзі містилися відомості щодо судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру. Так, у скарзі зазначалися інформація щодо судового спору за позовом Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» до Полтавського відкритого акціонерного товариства «Облагропостач» про стягнення 4 865 995, 91 грн. (справа № 12/95). Суди першої, апеляційної інстанцій у справі № 12/95 встановили, що ВАТ НАК «Украгролізинг» утворено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2001 № 354 «Про утворення Національної акціонерної компанії «Украгролізинг» і останній не може вважатись правонаступником ДЛП «Украгролізинг». В постанові Вищого господарського суду України від 06.10.2004 р. у справі № 12/95 дані обставини також знайшли своє підтвердження, рішення попередніх інстанцій залишені без змін.

Натомість, колегія суддів звертає увагу, що обставини, встановлені під час розгляду даної справи, не можуть бути підставою для скасування наказу Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 01.06.2017 № 112/кс, оскільки стосуються питання встановлення правонаступництва підприємства, в той час як колегією суддів вище встановлено правомірність дій Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м.Києві при винесенні наказу № 112/кс від 01.06.2017.

Водночас, твердження апелянта про порушення процедури розгляду скарг під час розгляду скарги Компанії від 12.06.2017 р. № 14/855 ґрунтуються лише на тому, що на думку апелянта Комісією зазначена скарга не була розглянута по суті, водночас, колегія суддів підкреслює, що наслідком розгляду скарги позивача є наказ № 2834/7 від 13.08.2017, в якому позивачу відмовлено у її задоволені з підстав відсутності відомостей про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання. Відтак, саме оскаржуваний наказ є доказом розгляду Комісією скарги позивача по суті із зазначенням підстав відмови у її задоволенні.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про безпідставність визнання протиправним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у місті Києві №112/кс від 01.06.2017 року «Про відмову у задоволенні скарги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» від 26.04.2017р. та наказу Міністерства юстиції України №2834/7 від 19.08.2017 року «Про відмову у задоволенні скарги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» від 12.06.2017.

Апелянт також зазначає, що судом першої інстанції не досліджувались обставини, пов`язані з порушенням Міністерством юстиції України строків реєстрації скарги від 12.06.2017 № 14/855, строків її розгляду, строків надсилання Компанії наказу № 2834/7 від 13.08.2017, також судом не надано правової оцінки доказам, на підтвердження таких обставин.

Так, апелянт зауважує, що за результатами розгляду скарги позивача від 12.06.2017 № 14/855 Міністерством юстиції України прийнято рішення у формі наказу № 2834/7 від 19.08.2017. Дане рішення направлено на адресу позивача 11.09.2017 разом із супровідним листом від 11.09.2017 № 17949-0-33-17/19К. Тобто, Міністерство юстиції України порушило строки надсилання наказу скаржнику, передбаченому у п. 4 ч. 6 ст. 34 Закону, так, рішення у формі наказу прийнято 19.08.2017, а надіслано на адресу позивача лише 11.09.2017, коли останнім днем для надсилання наказу є 21.08.2017.

Як наслідок, позивач просить визнати протиправними дії Міністерства юстиції України в частині дотримання строків розгляду скарги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на рішення територіального органу Міністерства юстиції України від 12.06.2017 р. № 14/855 та зобов`язати Міністерство юстиції України повторно розглянути скаргу Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на рішення територіального органу Міністерства юстиції України від 12.06.2017 р. № 14/855.

Водночас, колегія суддів зазначає, що встановлення судом порушення Міністерством юстиції України строків розгляду скарги та строків надсилання оскаржуваного наказу жодним чином не впливає на правомірність дій Міністерством юстиції України при винесенні наказу № 2834/7 від 13.08.2017, оскільки як встановлено вище, останній є таким, що винесений правомірно.

Водночас, оскільки з наведеного наказу вбачається, що скарга позивача від 12.06.2017 р. № 14/855 була розглянута по суті, повторний розгляд скарги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на рішення територіального органу Міністерства юстиції України є безпідставним.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправними дії Міністерства юстиції України в частині дотримання строків розгляду скарги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на рішення територіального органу Міністерства юстиції України від 12.06.2017 р. № 14/855 та зобов`язання Міністерства юстиції України повторно розглянути скаргу Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на рішення територіального органу Міністерства юстиції України від 12.06.2017 р. № 14/855 задоволенню також не підлягають.

Також, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

В той же час, адміністративний суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити конкретні дії лише за умови, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує.

Оскільки апелянт не надав доказів того, що Печерська районна в м. Києві державна адміністрація відмовилась виправити технічні помилки, означені позивачем в позовних вимогах, а саме в графі: «Дата державної реєстрації» з 13.05.1999 на 11.04.2001 та в графі: «реєстрація-перереєстрація-внесення змін» з перереєстрація на реєстрація, зобов`язання Печерської районної в м. Києві державної адміністрації вчинити дії щодо їх виправлення є формою втручання в її дискреційні повноваження та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Відтак вірним є висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині.

З огляду на викладені обставини, за наслідком розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенка Я.М.

Оксененко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 07.12.2020.