Справа № 200/8806/20-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 р. Справа№200/8806/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, визнання наявності стажу роботи, зобов`язання призначити та виплатити пенсію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Відповідач1) про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання відповідача визнати наявність стажу роботи позивача: у Слов`янському виробничому об`єднанні «Хімпром» (на теперішній час «ОАО «Содовий завод» на посаді майстра з ремонту технологічного обладнання цеху очисного бікарбонату у період з 05.06.1990 року по 01.11.1994 року; у ТОВ «Славхім» на посаді майстра ремонту технологічного обладнання у період з 04.01.2006 року по 30.06.2007 року; у ТОВ «Слов`янська виробнича компанія» на посаді майстра з ремонту технологічного устаткування цеху триполіфасфату натрія у період з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року та зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до ст. 114 з 14.02.2020 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що прийняте відповідачем рішення, яким не зараховано до його пільгового стажу певних періодів його роботи з тих підстав, що довідка № 312 від 30 червня 2007 року має допис, проте без визначення який саме допис, є протиправними та не законним і підлягає скасуванню. Зазначає, що при розгляді його заяви про призначення йому пенсії відповідачем було взято до уваги лише довідку № 49 від 21 жовтня 2009 року, яка має помилковий запис, при цьому не зазначивши підстав чому саме взято до уваги саме довідку № 49. Вважає, що для призначення пенсії надавав всі документи, які вимагав відповідач. Крім того, позивач зауважив, що його загальний та спеціальний стаж підтверджується записами трудової книжки, яка відповідно до вимог чинного законодавства є основним документом на підтвердження трудового стажу, а також архівними довідками, що були надані позивачем одночасно із заявами про призначення пенсії.

Ухвалою суду від 29 вересня 2020 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою від 29 жовтня 2020 року суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Відповідач2), відмовивши у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження вирішив здійснювати розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання на 30.11.2020 року о 10 год. 00 хв., витребував у Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області докази, які стали підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії йому пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 22 жовтня 2020 року до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що Головне управління не приймало жодних рішень стосовно позивача, оскільки відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до положення, поряд з іншими, про головні управління Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також зазначило, що як вбачається із позовної заяви позивача та доданих до неї документів, Позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 саме до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у зв`язку із чим лист позивача від 18.03.2020 року було розглянуто як звернення громадян в мажах компетенції відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та надано позивачу роз`яснення норм чинного законодавства з урахуванням його стажу роботи для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також поряд з іншим зазначено, що при розгляді Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області заяви позивача про призначення йому пенсії, до пільгового стажу останнього не зараховано період роботи з 04.01.2006 року по 30.06.2007 року згідно довідки від 30.06.2007 року № 31, що видана ТОВ «Славхім», оскільки вказана довідка підлягає перевірці. З метою перевірки даної довідки Слов`янським об`єднаним управлінням направлено запит до ТОВ «Славхім» від 14.02.2020 року № 4169/02 щодо надання довідки про пільговий стаж роботи на підприємстві, виписки атестацій робочих місць та заяву-згоду для проведення перевірки довідки від 30.06.2007 року № 312. У лютому 2020 року вказаний запит повернуто до управління у зв`язку з відсутністю одержувача за адресою. У зв`язку із чим пільговий стаж позивача за період з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року згідно довідок, що видані 21.10.2009 року та від 02.01.2020 року ТОВ «Слов`янська виробнича компанія» зараховано в розмірі 1 рік 6 місяців.

25.11.2020 року судом отримано відзив Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому заперечивши проти позову Відповідач2 вказав, що розглянувши заяву ОСОБА_1 від 14.02.2020 року про призначення йому пенсії на пільгових умовах, Управлінням було прийнято рішення від 21.02.2020 року, яким відмовлено в призначенні пенсії. Підставою для відмови стало те, що на момент звернення у Позивача не було необхідного пільгового стажу, оскільки не було зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 04.01.2006 року по 30.06.2007 року у ТОВ «Славхім» у зв`язку із тим, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 03.02.2020 року вказане підприємство зареєстровано в с. Селезнівка, Слов`янського району, при цьому довідка, що підтверджує зазначений період роботи від 30.06.2007 року № 312 має допис, який викликає сумніви, а нової довідки надано не було та у зв`язку із тим, що період роботи позивача з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року на ТОВ «Слов`янська виробнича компанія» зараховано як 1 рік 6 місяців 00 днів за Списком № 2 з врахуванням довідки від 21.10.2009 року № 49, оскільки дана довідка не збігається за своїм змістом із довідкою від 02.01.2020 року № 02, що видана тим же підприємством.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідачі - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органами виконавчої влади, які в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на них пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно ст. 43 КАС України здатні здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

14.02.2020 року Позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Пенсійний орган рішенням № 30 від 21.02.2020 року відмовив в призначенні пенсії за заявою позивача від 14.02.2020 року. Рішення вмотивовано тим, що заявник не має необхідного пільгового стажу.

Із витягу ІКІС ПФУ: ППВП вбачається, що Позивачу, зокрема, зараховано період його роботи з 05.06.1990 року по 20.08.1992 року за Списком № 1.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.10.1983 року, позивач, 05.06.1990 року прийнятий майстром з ремонту технологічного обладнання цеху очисного бікарбонату на Слов`янське виробниче об`єднання «Хімпром»;

01.11.1994 року позивача звільнено за власним бажанням;

04.01.2006 року позивача прийнято на посаду майстра з ремонту технологічного обладнання до ремонтно-механічного цеху на ТОВ «Славхім»;

30.06.2007 року позивача звільнено у зв`язку із переводом до ТОВ «Слов`янське виробниче об`єднання»;

02.07.2007 року позивача прийнято на посаду майстра з ремонту технологічного обладнання цеху триполіфосфатного натрію ремонтно-механічної дільниці на ТОВ «Слов`янська виробнича компанія»;

16.10.2009 року позивача звільнено за згодою сторін.

Довідкою ВАТ «Содовий завод» від 11.10.2019 року вих. № 01-23/182 підтверджено, поряд з іншими, наявний трудовий стаж позивача, що передбачений Списком № 1 розділу VIII підрозділу А пункту 1 та виконання ним робіт, пов`язаних із хімічним виробництвом мінеральних солей, у період його роботи з 05.06.1990 року по 20.08.1992 року на посаді майстра з ремонту технологічного обладнання у цеху очищеного бікарбонату. В довідці також зазначено, що посада позивача, на якій він працював у вказаний період передбачена Списком № 1 розділ VIII підрозділу А пункт 1 (Постанова КМ СССР від 26.01.1991 року № 10.

Випискою із наказу № 96 (А) від 20.06.1994 року Слов`янського виробничого об`єднання «Хімпром» підтверджено, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці та підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення затверджено «Перелік виробництв, робіт, професій та посад СПО «Хімпром», до Списку № 1, зокрема, віднесено посаду майстра по ремонту технологічного обладнання в цеху очищеного бікарбонату (Постанова Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 року № 10 - розділ VIII, підрозділ А, п. 1, код 1080А010).

Випискою із наказу № 96 (А) від 20.06.1994 року Слов`янського виробничого об`єднання «Хімпром» підтверджено, що за результатами атестації робочих місць за умовами праці та підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення затверджено «Перелік виробництв, робіт, професій та посад СПО «Хімпром», до Списку № 2, зокрема, віднесено посаду майстра по ремонту технологічного обладнання в цеху очищеного бікарбонату (Постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 - розділ Х, підрозділ 1, п. 2, код 2110АО2).

Довідкою від 30.06.2007 року за вих. № 312 підтверджено, що позивач повний робочий день у період з 04.01.2006 року по 31.12.2006 року та з 01.01.2007 року по 30.06.2007 року виконував роботи на хімічному виробництві на посаді майстра по ремонту технологічного обладнання, що передбачена Списком № 2 розділу Х підрозділу 10А (Постанова КМУ від 16.01.2005 року № 36).

02.07.2007 року ТОВ «Слов`янська виробнича компанія» наказом № 9 затвердила результати атестації робочих місць за умовами праці та право на пільгове пенсійне забезпечення робітників професій, що визначені Списками №1 та № 2. Посада позивача віднесена, згідно додатку № 2, до Списку № 2.

Як вбачається із довідки ТОВ «Слов`янська виробнича компанія» від 21.10.2009 року № 49 «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», позивач працював повний робочий день у період з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року в шкідливих умовах праці на посаді майстра з ремонту технологічного устаткування, що передбачена Списком № 2 розділу Х підрозділу 10А.3 (Постанова КМУ від 16.01.2003 року № 36).

Довідкою від 02.01.2020 року вих. № 1, що видана ТОВ «Слов`янська виробнича компанія», підтверджується повний робочий день позивача у період з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року на посаді майстра з ремонту технологічного обладнання.

Із довідки «Про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» від 02.01.2020 року вих. № 02, що видана ТОВ «Слов`янська виробнича компанія», вбачається, що Позивач, зокрема, у період з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року працював повний робочий день та виконував роботу майстра з ремонту технологічного обладнання цеху триполіфосфату натрія за посадою майстра з ремонту технологічного обладнання, що передбачена Списком № 2 розділу Х підрозділу 10 А.3, код КП 1222.2 (Постанова КМУ № 36 від 16.01.2003 року.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 03.02.2020 року юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Слов`янська виробнича компанія» є вул. Торецька, буд. 12, с. Селезнівка, Слов`янський район, Донецька область, 84110.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.02.2020 року юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Славхім» є вул. Торецька, буд. 12, с. Селезнівка, Слов`янський район, Донецька область, 84110.

14.02.2020 року Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надіслало на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомлення за вих. № 4156/02, №4157/02, № 4158/02 про необхідність проведення перевірки пільгового стажу роботи Позивача за періоди його роботи у ВАТ «Содовий завод» з 05.06.1990 року по 20.08.1992 року та з 21.08.1992 року по 01.11.1994 року, в ТОВ «Славхім» з 01.01.2007 року по 30.06.2007 року та в ТОВ «Слов`янська виробнича компанія» з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року.

Також 14.02.2020 року Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області був скерований запит за вих. № 4169/02 на адресу ТОВ «Славхім» з метою отримання довідки про стаж роботи Позивача за період з 04.01.2006 року по 31.12.2006 року та з 01.01.2007 року по 30.06.2007 року, а також довідки про перейменування підприємства та виписки атестації робочих місць.

18.03.2020 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Донецькій області з заявою щодо скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області№ 30 від 21.02.2020 року про відмову йому в призначенні пенсії.

У відповідь Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 30.04.2020 року за № 2560-2435/Л-02/8-0500/20 повідомило останнього про те, що відмовою в призначенні йому пенсії стала недостатня кількість пільгового стажу за Списком № 2 у зв`язку із не зарахуванням певних періодів його роботи.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону № 1058-ІV).

Спірним питанням даної справи є саме не зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи позивача з 05.06.1990 року по 01.11.1994 року на посаді майстра по ремонту технологічного обладнання цеху очищеного бікарбонату у Слов`янському виробничому об`єднані «Хімпром» (на теперішній час - ОАО «Содовий завод»), з 04.01.2006 року по 30.06.2007 року у ТОВ «Славхім» на посаді майстра по ремонту технологічного обладнання, з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року на посаді майстра з ремонту технологічного устаткування цеху триполіфосфату натрія у ТОВ «Слов`янська виробнича компанія».

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року № 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зважаючи на викладене, у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці, особа має право подати до органів пенсійного фонду довідку, що містить інформацію на підтвердження загального страхового стажу.

Згідно п. 18 вказаного Порядку за відсутності документів, про наявний стаж роботи і неможливістю одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, які зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань неменше двох свідків, які знають заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 17.10.1983 року, позивач, зокрема, 05.06.1990 року прийнятий майстром з ремонту технологічного обладнання цеху очисного бікарбонату на Слов`янське виробниче об`єднання «Хімпром»; 01.11.1994 року позивача звільнено за власним бажанням; 04.01.2006 року позивача прийнято на посаду майстра з ремонту технологічного обладнання до ремонтно-механічного цеху на ООО «Славхім»; 30.06.2007 року позивача звільнено у зв`язку із переводом до ТОВ «Слов`янське виробниче об`єднання»; 02.07.2007 року позивача прийнято на посаду майстром з ремонту технологічного обладнання цеху триполіфосфатного натрію ремонтно-механічної дільниці на ТОВ «Слов`янська виробнича компанія»; 16.10.2009 року позивача звільнено за згодою сторін.

Даний факт також не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 цієї статті визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але не мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до першого абзацу п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Згідно положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках № 1 та № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовується «Список № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» і «Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах».

Суд зазначає, що Професія «майстра з ремонту технологічного обладнання» віднесена до Списку № 1 розділ VIII «Химічне виробництво», підрозділ А, пункт 1, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 року № 10 (втратила чинність 10.03.1994 року), код посади 1080А010. Крім того ця посада атестована на підприємстві Слов`янське виробниче об`єднання «Хімпром» за Списком № 1 відповідно до Наказу про атестацію робочого місця № 96 (А) код посади 1080А010.

Отже суд приходить до висновку щодо правомірного зарахування Відповідачем періоду роботи Позивача з 05.06.1990 року по 20.08.1992 року у Слов`янському виробничому об`єднані «Хімпром» до стажу роботи за Списком № 1, оскільки, як вже було зазначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. У період роботи Позивача чинними були Списки, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 року № 10 згідно яких посада «майстра з ремонту технологічного обладнання» була віднесена до Списку № 1 розділ VIII «Химічне виробництво», підрозділ А, пункт 1.

Поряд з цим суд зазначає, що як вбачається із витягу ІКІС ПФУ: ППВП, що міститься в матеріалах справи, Позивачу, зокрема, зараховано період його роботи з 21.08.1992 року по 01.11.1994 року за Списком № 2.

Отже позовна вимога щодо визнання наявності у Позивача стажу роботи за Списком № 2 у Слов`янському виробничому об`єднанні «Хімпром» (на теперішній час - ВАТ «Содовий завод») на посаді «майстра з ремонту технологічного обладнання» у період з 05.06.1990 року по 01.11.1994 року задоволенню не підлягає.

Одночасно, суд зауважує, що відповідно до ч. 5 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періодів його роботи з 04.01.2006 року по 30.06.2007 року та з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом, згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року № 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1 або 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією. При цьому, суд враховує, що для призначення пенсії позивачем були надані довідки на підтвердження пільгового стажу та витяги з наказів про атестацію робочих місць, що видані за формою згідно вимог чинного законодавства.

Суд критично ставиться до тверджень Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з приводу того, що період роботи з 04.01.2006 року по 30.06.2007 року на ТОВ «Славхім» не було зараховано в пільговий стаж Позивача з тих підстав, що довідка № 312 від 30.06.2007 року має допис який викликає сумніви, оскільки який саме допис має зазначена довідка і які саме сумніви викликав такий допис Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не зазначено ані в оскаржуваному рішенні, ані у відзиві на позов.

Поряд з цим суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Судом встановлено, що відповідачем не було вжито заходів для отримання додаткових відомостей щодо оскаржуваних періодів роботи позивача. Доводи Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо направлення запиту до ТОВ «Славхім» та не отримання на нього відповіді з підстав відсутності вказаного підприємства за його адресою суд не приймає, оскільки дана обставина не була доведена відповідачами жодним доказом. Наявний в матеріалах запит Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.02.2020 року суд не приймає як належний доказ, оскільки жодного доказу надіслання такого листа суду не надано, а також не надано доказів на підтвердження повернення вказаного запиту з підстав відсутності одержувача за його адресою.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи про періоди роботи позивача, а саме: з 04.01.2006 року по 30.06.2007 року на посаді майстра з ремонту технологічного обладнання в ремонтно-механічному цеху на ТОВ «Славхім» та з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року на посаді майстра з ремонту технологічного обладнання цеху триполіфосфатного натрію ремонтно-механічної дільниці на ТОВ «Слов`янська виробнича компанія».

Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідними посадами. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.

Крім того, як вбачається із довідок від 02.01.2020 року №№ 01,02 та від 21.10.2009 року № 49, що видані Товариством з обмеженою відповідальністю «Слов`янська виробнича компанія» та ТОВ «Славхім», позивач: у період з 04.01.2006 року по 30.06.2007 року працював у ТОВ «Славхім» повний робочий день на посаді майстра з ремонту технологічного обладнання (Список № 2 розділу Х підрозділу 10А.3 Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2005 року № 36); у період з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року працював у ТОВ «Слов`янська виробнича компанія» на посаді майстра з ремонту технологічного устаткування (Список № 2 розділу Х підрозділу 10А.3 Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2005 року № 36).

Суд також не приймає доводи Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з приводу того, що пільговий стаж Позивача з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року зараховано як 1 рік 6 місяців 00 днів на підставі довідки від 21.10.2009 року № 49, оскільки вона не збігається з довідкою від 02.01.2020 року № 02, з тих підстав, що вказані обставини також не були доведені відповідачами, не зазначено які саме розбіжності мають вказані довідки та чому саме Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області взято до уваги саме довідку № 49 від 21.10.2009 року.

Отже на підставі зазначеного вище, суд доходить висновку щодо протиправності прийнятого відповідачем рішення від 21.02.2020 року № 30, яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за нормами ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вважає за необхідне його скасувати.

В той же час суд вважає позовну вимогу щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити Позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 14.02.2020 року такою, що не підлягає задоволенню, оскільки Позивач 14.02.2020 року звернувся із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах саме до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України.

Суд звертає увагу Позивача на той факт, що відповідно до п. 12 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 управління Пенсійного фонду України є самостійними юридичними особами, мають самостійний баланс, рахунок в органах Державної казначейської служби України та уповноважених банках, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття таких рішень для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та з огляду на дискреційні повноваження пенсійного органу щодо прийняття рішення про призначення пенсії або відмови в її призначенні, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21.02.2020 року № 30, зобов`язання Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача від 14.02.2020 року № 2174 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу періоди його роботи з 04.01.2006 року по 30.06.2007 року у ТОВ «Славхім» на посаді майстра з ремонту технологічного обладнання та з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року у ТОВ «Слов`янська виробнича компанія» на посаді майстра з ремонту технологічного устаткування.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 24.09.2020 року, який підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІНН НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ), Слов`янського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (84100, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3,) про визнання протиправною бездіяльності, визнання наявності стажу роботи, зобов`язання призначити та виплатити пенсію - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 30 від 21.02.2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 ЗаконуУкраїни «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 лютого 2020 року № 2174 про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів його роботи з 04.01.2006 року по 30.06.2007 року у ТОВ «Славхім» на посаді майстра з ремонту технологічного обладнання та з 02.07.2007 року по 16.10.2009 року у ТОВ «Слов`янська виробнича компанія» на посаді майстра з ремонту технологічного устаткування.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський