Справа № 243/6830/20
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний № 243/6830/20
Провадження № 2-а/243/85/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя Гончарова А.О.

за участю:

секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

представника позивача Скакун С.О.,

представника відповідача Рубець О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції 1 батальйону 2 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції Донецької області Мартича Максима Ярославовича, Управління патрульної поліції в Донецькій області, Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до рядового поліції 1 батальйону 2 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції Донецької області Мартича Максима Ярославовича, Управління патрульної поліції в Донецькій області, Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 27.07.2020 відповідачем, рядовим поліції Мартичем М.Я., у відношенні нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення пп. 8.7.3 «е» п. 8.7 ПДР України, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно з постановою, 27.07.2020 року о 23-50 год. у м. Краматорську по вул. К. Гампера (Горького), 2А, водій, керуючи автомобілем SKODA OCTAVIA, порушив вимогу пп. 8.7.3 «е» п. 8.7 ПДР України, проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора червоного кольору. Після цього автомобіль був зупинений поліцейськими та відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2885869, якою його визнано винним за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн.

Однак, на прохання позивача надати докази «встановленого порушення» рядовим поліції було надано мобільний телефон свого колеги, на якому було фото силуету автомобіля (вигляд з боку), без будь-яких ознак, що це саме автомобіль позивача, оскільки, як виявилось потім, відповідач знаходився на узбіччі дороги. Окрім того, як зазначає позивач, на фото з телефону колеги рядового поліції видно, що червоне світло горить саме для руху поліцейського автомобіля, а не для руху позивача.

Крім того, як зазначає позивач, оскільки автомобіль рухався по вул. К. Гампера м. Краматорська пізно ввечері, світлофори по місту взагалі були вимкнені, горів жовтий миготливий сигнал, що дозволяє рух і інформує про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу.

Позивач звертає увагу суду, що взагалі не зрозуміло, фото якого автомобіля пред`являлось як доказ поліцейськими, адже державного номеру автомобіля на фото видно не було, та сам факт зображення червоного сигналу світлофора ставить під сумнів відповідність фото реальним обставинам справи, а отже, доказів вчинення порушення саме позивачем відповідач не надав та протиправно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за порушення пп. 8.7.3 «е» п. 8.7 ПДР України.

Також позивач зауважив, що під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення позивачу відповідачем не було роз`яснено його права та обов`язки, в тому числі щодо права на залучення адвоката, права на участь у дослідженні, тощо, просить визнати дії відповідача, рядового поліції Мартича М.Я. , протиправними та скасувати постанову серії ЕАМ № 2885869 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, та його неявка е є перешкодою для розгляду справи, оскільки у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Представник позивача Скакун С.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, додатково зауважила, що в оскаржуваній постанові зазначено відеореєстратор, яким здійснювалось фіксування під час спілкування співробітників патрульної поліції з позивачем, - АН00155, хоча з відеозапису вбачається, що номер відеореєстратору - НОМЕР_1 . Відеореєстратор деякий час був вимкнений, оскільки з відеозапису вбачається, що автомобіль патрульної поліції прослідував за автомобілем ОСОБА_1 , після цього перерва та вже після перерви ОСОБА_1 роз`яснюється ст. 63 Конституції України. Окрім того, як зазначає представник позивача, з відеозапису незрозуміло, що саме автомобіль позивача проїхав. Також з відеозапису не вбачається, працював чи ні світлофор. Відеозапис спілкування ОСОБА_1 зі співробітниками патрульної поліції у окремому файлі. З відеозапису вбачається три світла на світлофорі. Представник позивача вважає наданий відповідачем відеозапис неналежним доказом. Крім того, представник позивача зауважила, що довіреність представника відповідача Департаменту патрульної поліції підписана начальником замість керівника.

Відповідач, рядовий поліції 1 батальйону 2 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції Донецької області Мартич М.Я., в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, та згідно з відзивом на позовну заяву № 6376/41/37/1/2020 від 17.08.2020 року (а. с. 16-20), що надійшов від відповідача, поліцейським патрульної поліції Мартич М.Я. позовні вимоги не визнає, посилається на те, що дійсно 27.07.2020 року, приблизно о 23-54 год., водій, керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA, д. н. з. НОМЕР_2 , у м. Краматорськ проїхав регульований пішохідний перехід на вул. К. Гампера на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР України. Після зупинки зазначеного транспортного засобу поліцейський Мартич М.Я. підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірку документів та попросив пред`явити документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, тобто порушення вимог п. 8.7.3 «е» ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , перед чим ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, після чого поліцейським Мартичем М.Я. було складено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено стягнення на правопорушника у виді штрафу в сумі 425,00 грн. відповідно до санкції статті, та ознайомлено ОСОБА_1 зі змістом Постанови. Позивач оспорює факт вчинення ним адміністративного правопорушення, але жодного обґрунтованого доказу не надав, та його твердження про те, що він не порушував ПДР повністю не відповідають дійсності та обставинам справи. В даному випадку, в порушення р. 2.3 «б» ПДР, водій не стежив за дорожньою обстановкою та проїхав на заборонний червоний сигнал світлофора, та його доводи щодо того, що він проїхав перехрестя на жовтий миготливий сигнал необґрунтовані, оскільки факт порушення було зафіксовано належним чином. ОСОБА_1 не було необхідності вдаватися до екстреного гальмування для зупинки перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), значна віддаль до стоп-лінії у момент, коли сигнал світлофора змінився на червоний, дозволяла йому зупинитись перед стоп лінію, не застосовуючи екстрене гальмування, та така зупинки не могла створити іншим учасникам руху перешкоди, оскільки позаду позивача автомобілів не було. Дії інспектора патрульної поліції щодо виявлення правопорушників у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та складання постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі такого виявлення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, що має наслідком прийняття відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складання такої постанови не можуть бути визнані протиправними. З огляду на наведене відповідач просить постанову серії ЕАМ № 2885869 від 27.07.2020 року залишити без змін.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Донецькій області в судове засідання не з`явився, жодних клопотань, пояснень або заяв від Управління на адресу суду не надходило, хоча відповідач повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Рубець О.В., яка діє за довіреністю від 12.03.2020 року № 4662/41/3/01-2020, в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог, пояснила, що зазначений поліцейським патрульної поліції під час складання постанови серії ЕАМ № 2885869 від 27.07.2020 року номер відеореєстратора АН00155 - це технічна описка. На відеозаписі, який проводився співробітниками патрульної поліції, видно, що автомобіль позивача проїхав на червоне світло світлофора, а також видно, що до цього світлофор перемикається з одного світла на інше. Також на відео видно, що патрульний автомобіль проїжджає до автомобіля позивача, автомобіль ОСОБА_1 належним чином ідентифікується. Також представник Департаменту зазначила, що надати відеозапис за п`ять хвилин до моменту проїзду автомобіля позивача не є можливим, оскільки пам`яті на телефоні не вистачає, багато відео фіксуються.

Суд, заслухавши доводи сторін у справі, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2885869 від 27.07.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425,00 грн. Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, керуючи транспортним засобом SKODA OCTAVIA, д/н НОМЕР_2 , по вул. К. Гампера (Горького), 2А м. Краматорська Донецької області, проїхав перехрестя на заборонний червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відеофіксація проводилась технічним засобом АН00155 та відеореєстратором XIAOMI YI. (а. с. 10)

Відповідно до відповіді позивача на відзив від 27.08.2020 року (а. с. 29-32), позивач не погоджується з позицією відповідача про те, що ОСОБА_1 має доводити свою невинуватість, з огляду на ст. 251 КУпАП, ч. 2 ст. 77 КАС України, посилається на постанови Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 року № 295/3099/17 та від 13.03.2020 року № 524/9716/16-а. Окрім того, позивач звертає увагу суду на розбіжність номерів персонального нагрудного відеореєстратора поліцейського, який зазначений у постанові серії ЕАМ № 2885869 (номер АН00155), та який зафіксований у відеофайлі «» (номер АН0155), та зазначає, що таким чином, співробітник поліції взагалі не може посилатися на відеозаписи персонального нагрудного відеореєстратора поліцейського АН0155 як на доказ, оскільки він не був покладений в основу оскаржуваного рішення. Позивач також зауважує на те, що незрозуміло, яким саме пристроєм здійснювалась відеофіксація, оскільки до того, як увімкнувся звук на відеореєстраторі, позивачу вже надавалось для огляду відео з нібито вчиненим ним правопорушенням. Окрім цього, позивач зауважив, що не є зрозумілим, що саме автомобіль позивача проїздив перехрестя у момент фіксації, адже відеозйомка проводилась збоку та виїжджаючи на головну дорогу, відеокамеру та взагалі поліцейських засліпило світло фар зустрічного автомобіля, що в свою чергу перериває пряму видимість білого автомобіля. Крім того, на думку позивача, відеозапис є неналежної якості та не дає можливості пересвідчитись, що світлофор взагалі працював.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, який надано відповідачем на цифровому диску типу DVD-R, серійний номер 73231 (а. с. 22), відеофайл тривалістю 11-29 хв., вбачається, що дійсно 27.07.2020 року, близько 23-54 год., поліцейським патрульної поліції батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Мартичем М.Я. по вул. К. Гампера м. Краматорська Донецької області був зупинений автомобіль SKODA OCTAVIA, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки вказаного автомобіля позивача поліцейським було наведено порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3 «е» ПДР України, а саме - проїзд автомобіля на заборонний червоний сигнал світлофору.

З відеофайлу «video_2020_08_13_08-55-25» тривалістю 1 хвилина вбачається, що 27.07.2020 року у темний час доби, на відео зафіксований час 23-53 год., відеореєстратором, розташованим у службовому автомобілі патрульної поліції, зафіксовано, як автомобіль світлого кольору проїжджає регульований пішохідний перехід одразу після перемикання світлофору з жовтого світла на забороняюче подальший рух транспортних засобів червоне світло.

Відповідно до п. 8.7.1 ПДР України, у світлофорах з вертикальним розташуванням сигналів сигнал червоного кольору - зверху, зеленого - знизу, а з горизонтальним: червоного - ліворуч, зеленого - праворуч.

В даному випадку з наданого суду відеозапису чітко вбачається, що світлофори на ділянці дороги вул. К. Гампера м. Краматорська, де було зафіксоване порушення Правил дорожнього руху, мають вертикальне розташування сигналів, та саме перед тим, як автомобіль позивача проїхав регульований пішохідний перехід, увімкнувся сигнал світлофору, що розташований зверху, тобто червоний.

Відповідно до п. 8.7.3 «е» ПДР України червоний сигнал світлофору, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Щодо посилань позивача на те, що з відеозапису нібито не зрозуміло, що саме його автомобіль зафіксований на відео під час проїзду регульованого пішохідного переходу, судом вказані зауваження не приймаються, оскільки службовий автомобіль патрульної поліції негайно після виявлення проїзду автомобілем регульованого пішохідного переходу на заборонний червоний сигнал світлофору прослідував за вказаним автомобілем, жодних транспортних засобів, які рухалися в попутному напрямку, на дорозі не було та після зупинки транспортного засобу на відео, яке не переривалося у даному файлі, чітко видно ідентифікуючі ознаки зупиненого автомобіля, а саме - марка SKODA OCTAVIA, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Судом також не приймаються до уваги доводи позивача щодо того, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності , в тому числі щодо права на залучення адвоката, права на участь у дослідженні доказів та щодо можливості заявляти клопотання, оскільки на відеозаписі (відеофайл ), який фіксувався після зупинки співробітниками патрульної поліції автомобіля позивача зафіксований момент роз`яснення поліцейським патрульної поліції прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, особі, щодо якої приймається рішення про накладення адміністративного стягнення, та вбачається, що жодних клопотань після роз`яснення йому прав ОСОБА_1 не заявляв.

За правилами частини третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Судом встановлено, що відповідачем, рядовим патрульної поліції Мартичем М.Я., винесено постанову серії ЕАМ № 2885869 від 27.07.2020 року з технічною помилкою, а саме - із зазначенням невірного номеру технічного засобу, яким здійснювалась відеофіксація.

Зазначене порушення вимог статті 283 КУпАП представником відповідача Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні не заперечується, представник відповідача погоджується, що під час винесення постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, співробітником патрульної поліції було припущено технічну описку у при зазначенні номеру відеореєстратора.

Однак, відповідачем надано надав суду достатньо беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються прийняття оскаржуваної постанови, зокрема, вищезазначений відеозапис, на якому зафіксовано момент вчиненого адміністративного правопорушення.

Зазначення співробітником патрульної поліції в оскаржуваній постанові неправильних даних, зокрема невірного номеру технічного засобу, яким здійснювалась відеофіксація, не спростовує порушення позивачем вимог п. 8.7.3 «е» Правил Дорожнього руху, та є опискою.

Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 (провадження №К/9901/17897/18).

Отже в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2885869 від 27.07.2020 року, задоволенню не підлягають, постанова винесена правомірно, та існували всі підстави притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП внаслідок порушення останнім п. 8.7.3 «е» ПДР України.

Щодо посилання представника позивача на неналежне повноваження представника відповідача, що не є захисником, суд такі доводи представника позивача не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Згідно з ч. 1 ст. 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Також, відповідно до роз`яснень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду України від 28.01.2020 року № 203/0/208-20, допуск уповноважених осіб органів державної влади чи місцевого самоврядування до участі у справі та можливість вчинення ними процесуальних дій у порядку самопредставництва можливий у разі визначення їх прав діяти від імені органу державної влади чи місцевого самоврядування у відповідному документі, що визначає їх правовий статус (закон, положення про орган, структурний підрозділ, трудовий договір (контракт), посадова інструкція тощо). Аналогічний підхід слід застосувати і до самопредставнитцва юридичних осіб.

Відповідно до п. 7 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України 06.11.2015 року № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 01.04.2020 року № 272), Департамент бере участь у судових справах в порядку самопредстаництва через начальника, А також уповноважених працівників підрозділу правового забезпечення апарату Департаменту та підрозділів правового забезпечення територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту.

Згідно з довіреністю № 4662/41/3/01-2020 від 12.03.2020 року, представник відповідача Рубець О.В. займає посаду т. в. о. інспектора відділення правового забезпечення батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, та як вбачається з вищенаведеного, діє від імені Департаменту патрульної поліції на законних підставах, відповідно до зазначених нормативно-правових актів та у відповідності з чинним законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до рядового поліції 1 батальйону 2 роти БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції Донецької області Мартича Максима Ярославовича, Управління патрульної поліції в Донецькій області, Департаменту патрульної поліції, про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення виготовлений 11.12.2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова