Справа № 154/2688/20
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Гоменюка Віктора Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовною заявою до поліцейського Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Гоменюка Віктора Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №080931 від 02.09.2020 р. його визнано винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки він не вчиняв даного правопорушення. Зазначає, що 02.09.2020 року за місце спільного проживання із колишньою дружиною ОСОБА_2 виник скандал на побутовому ґрунті, під час якого вона виражалася на його адресу нецензурними словами. Пізніше він зателефонував її племінниці ОСОБА_3 з метою з метою заспокоїти ОСОБА_2 , однак ОСОБА_3 після прибуття до його помешкання почала обзивати його та погрожувати фізичною розправою. Після цього він змушений був викликати працівників поліції. Просить визнати протиправною та скасувати постанову ГАА №080931 від 02.09.2020 р. в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Позивач в судове засідання подав заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, із заявами та клопотаннями про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не звертався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статі 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З дослідженої судом постанови серія ГАА №080931 від 02.09.2020 р. встановлено, що відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за те, що він 02.09.2020 р. о 11 год. 30 хв. перебуваючи по пров. Мирний, 4, м. Володимир-Волинський здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, зателефонувавши на спеціальну лінію «102» та повідомивши, що відносно нього вчиняють домашнє насильство.

Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП полягає у завідомо неправдивому виклику пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги та аварійних служб. Дії правопорушника повинні бути спрямовані на зрив нормальної роботи таких служб.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику цієї служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення покладено на посадову особу, яка винесла постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обгрутовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що викликав працівників поліції, оскільки відносно нього було вчинено домашнє насильство.

Однак, на судовий розгляд відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, тобто умисно повідомив поліції інформацію про вчинення відносно нього домашнього насильства, усвідомлюючи, що вона є неправдивою, і бажав даремного виїзду на місце виклику поліції та його дії були спрямовані на зрив нормальної роботи поліції.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні безперечні докази того, що позивач умисно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 у позові зазначає, що під час складання працівником поліції оскаржуваної постанови, він заперечив свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП та відмовився від підпису такої постанови.

Такі доводи позивача підтверджуються письмовими поясненнями, котрі надані поліцейському при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення.

Статею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол у справі про адміністративне правопорушення може і не складатися.

Однак, ч.5 ст.258 КУпАП визначено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї провини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, працівником поліції не було дотримано вимог ст. 258 КУПАП та винесено лише постанову у справі про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог КУпАП.

За таких обставин сама лише постанова про накладення адміністративного стягнення без надання суду належних та достатніх доказів, котрі б підтверджували обставини викладені у постанові, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно з якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини», відповідно до якого, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не може констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Однак всупереч наведеного, доказів, котрі б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, у матеріалах справи не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували умисне вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню.

Враховуючи, що ч. 3 ст. 286 КАС України визначений перелік рішень, які за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право ухвалити і даною нормою не передбачено визнання судом протиправною постанову суб`єкта владних повноважень, тому суд відмовляє у задоволенні вимоги у визнанні протиправною постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, тому слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області в користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн., котрі він сплатив при зверненні до суду із позовом, що підтверджується квитанцією №112 від 23.09.2020 р.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

адміністративну позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати постанову ГАА №080931 від 02.09.2020 року винесену поліцейським Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Гоменюком Віктором Леонідовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відмовити у задоволенні вимоги про визнання протиправною постанову ГАА №080931 від 02.09.2020 року винесену поліцейським Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Гоменюком Віктором Леонідовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області в користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/підпис/ А.А. Каліщук