Справа № 380/5603/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/5603/20
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
У провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волагро» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки відмови.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.11.2020 адміністративний позов задоволено: визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2020/00027 від 16.01.2020, сформовану головним державним інспектором Галицької митниці Держмитслужби Петрівською К. В.; зобов`язано Галицьку митницю Держмитслужби відновити для Товариства з обмеженою відповідальністю «Волагро» застосування тарифних преференцій до товарів, митне оформлення яких здійснено згідно з митною декларацією № UA209140/2020/002954 від 16.01.2020; стягнено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волагро» за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 гривні.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення рішення про судові витрати (вх. № 63708 від 27.11.2020). В обґрунтування зазначив, що відповідно до вимог ст. 139 КАС України у ході проведення судового засідання 24.11.2020 ним зроблено заяву про намір подати докази на підтвердження розміру понесених позивачем витрат. Вказав, що згідно з остаточним розрахунком суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, його витрати на професійну правничу допомогу склали 10000,00 грн, а витрати, пов`язані із залученням перекладача, 1453,00 грн. Відтак просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гривень та суму витрат, пов`язаних із залученням відповідача, к розмірі 1453,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням зазначеного, оскільки справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, заява про ухвалення додаткового судового рішення розглядається у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, просив задовольнити.

Представниця відповідача проти заяви заперечила з підстав, викладених у клопотанні про зменшення суми гонорару за надану професійну правничу допомогу (вх. № 65714 від 08.12.2020). Вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом. Щодо витрат на підготовку позовної заяви у розмірі 6000,00 грн вважає, що підготовка проекту позовної заяви та сума гонорару за її написання не є співмірною із категорією справи та не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи. Також зазначила, що відповідно до правової позиції Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 9901/264/19 подання позовної заяви безпосередньо до суду не може бути віднесено до жодного з видів правничої допомоги. Щодо відшкодування витрат, пов`язаних із залученням перекладача, зазначила, що долучені до заяви акт виконаних робіт та копія рахунка не містять будь-яких відомостей щодо яких саме документів здійснено переклад. Щодо участі адвоката у судових засіданнях вказала, що тривалість судових засідань та, відповідно, участь представника позивача в них була, на її думку, значно меншою. У судовому засіданні надала аналогічні усні пояснення, просила відмовити у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Суд заслухав думку представників сторін, дослідив матеріали справи, поданих заяви і клопотання про зменшення суми гонорару та дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Волагро» (далі - клієнт) та адвокатом Луцівом Олегом Михайловичем (далі - адвокат) 16.01.2020 укладено договір про надання правової допомоги № 16/01/20 (далі - Договір), відповідно до пп. 1.1 п. 1 якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу, визначену цим Договором, а клієнт зобов`язується оплатити адвокату гонорар та відшкодувати понесені фактичні витрати, якщо це передбачено Договором. А також здійснювати повне сприяння адвокату у виконанні покладених на нього обов`язків.

Пунктом 5 Договору визначено, що клієнт зобов`язується оплачувати гонорар відповідно до виставлених рахунків протягом п`яти банківських днів після їх отримання. Розмір гонорару за цим Договором визначається згідно з окремим додатком до нього, підписаним обома сторонами. Якщо послуги надаються умовах повної чи часткової післяплати, то здійснення такої оплати є підтвердженням їх прийняття клієнтом.

Згідно з додатком № 1 до Договору «Розмір та порядок сплати гонорару адвоката» від 16.01.2020 (далі - додаток № 1), сторони погодили такий розмір та порядок сплати гонорару адвоката:

1) вартість однієї години роботи адвоката - 500,00 грн;

2) складення позовної заяви, розрахунку сум, що стягуються, відзиву на позовну заяву - 6000,00 грн;

3) складення інших заяв по суті справи - по 2000,00 грн;

4) складення заяв, клопотань з процесуальних питань - 500,00 грн;

5) представництво інтересів у суді в межах міста Львова - 500,00 грн за одне судове засідання (п. 1 додатку № 1).

Пунктом 3 додатка № 1 визначено, що оплата послуг з надання правової допомоги здійснюється на підставі рахунка протягом п`яти робочих днів з дня отримання такого акта та підписання акта приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги).

Вказаний додаток № 1 підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Відповідно до акта приймання-передачі юридичних послуг (правової допомоги) № 1 від 26.11.2020 (далі - Акт) адвокат за період з 16.01.2020 по 24.11.2020 надав, а клієнт - прийняв такі юридичні послуги, пов`язані з представництвом інтересів клієнта у Львівському окружному адміністративному суді у справі № 380/5603/20 за договором до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії, підготовкою до розгляду цієї справи та збором відповідних доказів:

- складення позовної заяви та її подання разом з доданими до неї документами у Львівський окружний адміністративний суд - 6000,00 грн;

- складення відповіді на відзив та її подання разом із доданими до неї документами у Львівський окружний адміністративний суд - 2000,00 грн;

- підготовка до участі та участь у судових засіданнях 24.09.2020, 20.10.2020, 12.11.2020 та 24.11.2020 - 2000,00 грн.

Загальна вартість наданих юридичних послуг (правової допомоги) склала 10000,00 гривень. Сторони погодили також, що гонорар адвоката сплачується в порядку, встановленому п. 3 додатка № 1 до Договору.

Адвокатом Луцівом Олегом Михайловичем 26.11.2020 виставлено ТзОВ «Волагро» рахунок № 2611-20/01 на підставі Договору № 16/01/20 від 16.01.2020 та Акта № 01 від 26.11.2020 за надані юридичні послуги (правову допомогу) на загальну суму 10000,00 гривень.

На підтвердження оплати за вказаних рахунком до матеріалів справи долучено платіжне доручення № 550 від 27.11.2020 на суму 10000,00 грн із призначенням платежу: «Оплата на підставі Рахунка № 2611-20/01 від 26.11.2020, згідно з Договором про надання правової допомоги № 16/01/20 від 16.01.2020».

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням зазначеного гонорар адвоката за представництво інтересів в суді та надання правничої допомоги повинен включати в себе витрати щодо підготовки справи до розгляду, збору доказів тощо.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу його представницею долучено: копію договору про надання правової допомоги № 16/01/20 від 16.01.2020; копію додатка № 1 до Договору «Розмір та порядок сплати гонорару адвоката» від 16.01.2020; копію акта приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) № 01 від 26.11.2020; копію рахунка № 2611-20/01 від 26.11.2020 та платіжне доручення № 550 від 27.11.2020 на суму 10000,00 гривень.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, зокрема акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги) № 01 від 26.11.2020, та зазначає таке.

При розподілі витрат, понесених ТзОВ «Волагро» на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи вищезазначені документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумності та необхідності таких витрат.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн є завищеними та не є належним чином обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Крім цього, позивач представниця відповідача в поданому 08.12.2020 клопотання про зменшення суми гонорару за надану професійну правничу допомогу заперечила проти стягнення таких витрат.

Ураховуючи характер виконаної адвокатом роботи (складання позовної заяви, відповіді на відзив та участь у судових засіданнях 14.09.2020, 20.10.2020, 12.11.2020 і 24.11.2020), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а саме: 2000,00 грн за складання позовної заяви, 1000 грн за складання відповіді на відзив та 2000,00 грн за участь у судових засіданнях.

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд також врахував мінімальні ставки гонорару адвокатів за підготовку позовної заяви та за участь у судовому розгляді справи в адміністративних справах, які затверджені регіональними Радами адвокатів.

Щодо стягнення витрат, пов`язаних із залученням перекладача, в розмірі 1453,00 грн суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частиною 5 ст. 137 КАС України встановлено, що розмір витрат на залучення перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесених позивачем витрат на послуги перекладу до матеріалів справи долучено копію акта виконаних робіт № 2-10/20 від 06.11.2020 (далі - Акт), складеного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ТзОВ «Волагро» про те, що згідно з цим актом виконавцем надано послуги перекладу, вартість яких становить 1453,00 гривні. ФОП ОСОБА_1 виставлено ТзОВ «Волагро» рахунок № 2-10/20 від 06.11.2020 за надання послуг перекладу згідно з Актом у розмірі 1453,00 гривні. На підтвердження оплати позивачем таких послуг до матеріалів справи долучено платіжне доручення № 458 від 09.11.2020 на суму 1453,00 грн із призначенням платежу: «Згідно з рах. № 2-10/20 від 06.11.2020 за послуги перекладу».

Судом також встановлено, що в матеріалах справи міститься переклад рахунка-фактури № А/2020/404 від 14.01.2020, сертифіката про походження товару № PL/MF/AK 0304649 від 14.01.2020, вантажної накладної CMR від 14.01.2020, митної декларації країни відправника № 20PL431020E0011939 від 14.01.2020, довготермінової декларації YARA POLAND щодо преференційного походження товарів від 29.07.2019, сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AL 0149554 від 10.06.2020. Переклад вказаних документів здійснено ФОП ОСОБА_1 та скріплено печаткою такої фізичної особи-підприємця.

Ураховуючи наведене, суд вважає обґрунтованим заявлений позивачем розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, відтак за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби на користь ТзОВ «Волагро» належить стягнути 1453,00 грн таких витрат.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 252, 255, 293, пп. 15.5 п. 15 розділу VI «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про ухвалення рішення про судові витрати в адміністративній справі № 380/5603/20 задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби (79000 м. Львів вул. Костюшка 1; код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Волагро» (79026 м. Львів вул. Персенківа 19; код за ) 6453 (шість тисяч чотириста п`ятдесят три) гривні 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу та залучення перекладача.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 11.12.2020.

Суддя Р.П. Качур