Справа № 804/2152/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року

м.Київ

справа № 804/2152/16

адміністративне провадження № К/9901/40239/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року (суддя Єфанова О.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року (головуючий суддя Шальєва В.А., судді: Білак С.В., Олефіренко Н.А.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (далі - Товариство, позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Управління, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №2 від 01 березня 2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання за податком на додану вартість із ввезених на територію України товарів у розмірі 2 659,70 грн., з яких: 1 773,13 грн. - основний платіж, 886,57 грн. - штрафні (фінансові) санкції, та №2 від 01 березня 2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання за ввізним митом на товари у розмірі 11 082,07 грн., з яких: 8 865,65 грн. - основний платіж, 2 216,42 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство вказувало, що протягом 2013-2014 років ввозило на митну територію України в режимі імпорту товар - «струмоз`ємний черевик», - митне оформлення якого завжди здійснювалось за кодом УКТ ЗЕД й митний орган при здійсненні контролю правильності класифікації товарів не мав жодних зауважень до обраного коду; натомість товар з аналогічною назвою, що ввозився Товариством в 2015 році та вже за іншим договором, щодо якого митницею прийнято рішення про визначення коду за УКТ ЗЕД (за яким в подальшому й здійснювалось митне оформлення), мав зовсім інші характеристики та властивості, а тому це рішення не є таким, що свідчить про неправильно визначений позивачем код імпортованого в 2013-2014 роках товару та, як наслідок, не може бути підставою для донарахування йому митних платежів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року, позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Управління №2 від 01 березня 2016 року та №2 від 01 березня 2016 року.

Приймаючи такі рішення, суди, дослідивши обставини справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, з`ясували, що висновки акту перевірки щодо неправильного визначенням Товариством коду за УКТ ЗЕД імпортованого в 2013-2014 роках товару є помилковими, а тому, як наслідок, прийшли до висновку про безпідставне донарахування відповідачем позивачеві відповідно до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ввізного мита та податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Не погоджуючись з прийнятими судами рішеннями, Управління звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на висновки, викладені в акті перевірки, просило їх скасувати і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Позивач своїм правом на подання письмових заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить до наступного висновку.

Судами встановлено, що в період з 07 грудня 2015 року по 11 грудня 2015 року посадовими особами Управління проведено документальну невиїзну перевірку дотримання Товариством законодавства України з питань державної митної справи за окремими митними деклараціями, за результатами якої складено акт №Н13/15/337418431 від 25 грудня 2015 pоку, в якому вказано про порушення Закону України «Про Митний тариф України» №2371-ІІІ від 05 квітня 2001 року, Закону України «Про Митний тариф України» від 19 вересня 2013 року №584-VII (з врахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп), частини 4 статті 280, статті 295 Митного кодексу України (далі - МК України), пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України.

В акті перевірки зазначено про те, що рішенням Дніпропетровської митниці ДФС від 21 жовтня 2015 року про визначення коду товару №КТ-171-2015 обраний Товариством код за УКТ ЗЕД товару («струмоз`ємний черевик»), що декларувався за митною декларацією №110120000/2015/413513 від 16 жовтня 2015 року, змінено з на (ставка ввізного мита змінилась з 0,1% на 2%); в той же час проведеною перевіркою встановлено чотири випадки ввезення Товариством в 2013-2014 роках (за митними деклараціями №110120000/2013/409475 від 17 червня 2013 року, №110120000/2013/416776 від 17 жовтня 2013 року, №110120000/2013/417836 від 04 листопада 2013 року, №110120000/2014/401820 від 10 лютого 2014 року) товару «струмоз`ємний черевик», що декларувався за кодом УКТ ЗЕД , й це, в свою чергу, призвело до заниження митних платежів.

На підставі висновків акту перевірки Управлінням 01 березня 2016 року прийнято податкові повідомлення-рішення №2 про збільшення позивачеві суми грошового зобов`язання з ПДВ: за основним платежем - на суму 1 773,13 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - на суму 886,57 грн. та №2 щодо нарахування грошового зобов`язання з ввізного мита на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності: за основним платежем - в розмірі 8 865,65 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - в сумі 2 216,42 грн.

Не погоджуючись із прийнятими Управлінням податковими повідомленнями-рішеннями, Товариство звернулось до суду з позовом у даній справі.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 246 МК України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

За змістом частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (частина 5 статті 255 МК України).

В той же час статтею 67 МК України встановлено, що українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Отже, при здійсненні митного оформлення товару та визначенні коду за УКТ ЗЕД визначальною є його точна ідентифікація на підставі характеристик та властивостей товару у співвідношенні із вимогами та умовами УКТ ЗЕД.

Як вже вказувалось в цій постанові, в акті перевірки №Н13/15/337418431 від 25 грудня 2015 року, зазначаючи про заниження Товариством митних платежів (ввізного мита та ПДВ), податковий орган виходив із того, що рішенням Дніпропетровської митниці ДФС від 21 жовтня 2015 року про визначення коду товару №КТ-171-2015 код за УКТ ЗЕД товару «струмоз`ємний черевик», що ввозився Товариством в 2015 році, змінено з (ставка ввізного мита 0,1%) на (ставка ввізного мита 2%), в той же час перевіркою встановлено обставини здійснення митного оформлення товару із аналогічною назвою, імпортованого Товариством в 2013-2014 роках, за чотирма митними деклараціями за кодом .

Під час розгляду справи судами з`ясовано, що в період, який перевірявся контролюючим органом, позивачем укладались наступні контракти:

1. контракт №08120371 від 12 серпня 2012 року з Приватним підприємством «Kaufmann Consultinge.K» (продавець), за умовами якого позивачем придбавались комплектуючі й на підставі якого ним ввезено на митну територію України за митними деклараціями №110120000/2013/409475 від 17 червня 2013 року, №110120000/2013/416776 від 17 жовтня 2013 року, №110120000/2013/417836 від 04 листопада 2013 року, №110120000/2014/401820 від 10 лютого 2014 року товар «струмоз`ємний черевик», який задекларовано за кодом УКТ ЗЕД ; при цьому, жодних рішень з приводу зміни коду товару за вказаними митними деклараціями митним органом не приймалось;

2. контракт №314 від 20 травня 2015 року з Приватним підприємством «Kaufmann Consultinge.K», за умовами якого позивачем 16 жовтня 2015 року ввезено на митну територію України та задекларовано за митною декларацією №110120000/2015/413513 товар «струмоз`ємний черевик» за кодом УКТ ЗЕД .

21 жовтня 2015 року Дніпропетровською митницею ДФС прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-171-2015, згідно із яким для товару «струмоз`ємний черевик» встановлено код зі ставкою ввізного мита у розмірі 2% митної вартості товару, й 23 жовтня 2015 року Товариством здійснено декларування цього товару за визначеним митним органом кодом УКТ ЗЕД.

Отже, як зазначили суди, контролюючим органом класифікаційне рішення №КТ-171-2015 від 21 жовтня 2015 року прийнято на товар, який поставлявся за іншим контрактом.

Також, судами встановлено, що товар, відповідно до якого прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-171-2015 від 21 жовтня 2015 року, хоча і має аналогічну назву із товаром, митне оформлення якого здійснювалось за митними деклараціями №110120000/2013/409475 від 17 червня 2013 року, №110120000/2013/416776 від 17 жовтня 2013 року, №110120000/2013/417836 від 04 листопада 2013 року, №110120000/2014/401820 від 10 лютого 2014 року, разом з тим відрізняється від нього за властивостями і технічними характеристиками, а тому правильно був класифікований Товариством саме за кодом УКТ ЗЕД .

Натомість відповідачем в порушення вимог частини 2 статті 71 КАС України докази ідентичності цих товарів, як і документи в підтвердження неправильного декларування позивачем товару протягом 2013-2014 років не подавались.

Враховуючи наведене вище в сукупності, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Управління від 01 березня 2016 року №2 та №2.

Доводи ж касаційної скарги не спростовують мотивів, покладених судами в основу оскаржуваних рішень, та обставин вчинення позивачем виявленого контролюючим органом порушення, як і не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального права або ж порушення процесуальних норм, а фактично зводяться лише до переоцінки встановлених обставин справи, що, в свою чергу, не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.А. Васильєва В.П. Юрченко