Справа № 500/2914/20
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2914/20

08 грудня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування постанови від 10.09.2020 року по ВП 62712638, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з адміністративним позовом до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування постанови від 10.09.2020 року по ВП 62712638.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - Головне управління) 23.09.2020 отримано постанову про накладення штрафу від 18.09.2020 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Наконечної І.В. про стягнення з позивача штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн., за невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду №500/2148/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, а тому звернулося з позовом до суду.

09 жовтня 2020 року ухвалою суду було залишено без руху позовну заяву та надано час для усунення недоліків, шляхом подання до Тернопільського окружного адміністративного суду оригіналу відповідного документу про сплату судового збору у визначеному законом розмірі або докази звільнення від сплати судового збору.

30 жовтня 2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, а саме долучено до матеріалів справи оригінал платіжного доручення № 2501 від 28.10.2020 на суму 2102,00 грн.

Ухвалою від 03.11.2020 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 09.11.2020. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

24.08.2020 на адресу Відділу надійшло повідомлення №1900-0702-5/12910 від 27.08.2020 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про те, що Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 набрало законної сили 24.03.2020, тому доплата за період з 01.03.2017 по 23.03.2020 обліковується в Головному управлінні у реєстрі рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Виплата доплат буде проведена після виділення коштів на ці витрати.

Для фінансування цих виплат у бюджеті Пенсійного фонду України на 2020 рік (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 № 22) окремою бюджетною програмою на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду передбачено 200 млн. грн.

На сьогоднішній день здійснення погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили у жовтні 2018 року.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 18, 63, 75 Закону, 18.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100,00 грн.

Одночасно зобов`язано боржника протягом 10 робочих днів виконати рішення суду, про що негайно повідомити (з наданням підтверджуючих документів) державного виконавця Відділу та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Отже, під час винесення спірної постанови від 18.09.2020 про накладення штрафу відповідач діяв у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, державним виконавцем вчинено всі дії, які передбачені законодавцем, що регулюють виконавче провадження та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а вимоги скаржника не підлягають до задоволення, а тому представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 30.11.2020 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 08.12.2020 о 11:30 год.

В ході розгляду справи, судом було замінено неналежного відповідача Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській обл. Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на належного відповідача Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

08.12.2020 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з мотивів, наведених у відзиві.

А також в судовому засіданні поставилося на обговорення питання про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони в судовому засіданні не заперечили проти переходу до розгляду справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.12.2020, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) перейдено до розгляду справи в порядку письмового провадження.

08 грудня 2020 року від сторін надійшли заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, надані у судовому засіданні 08.12.2020, дослідивши відзиви на позов, а також надані сторонами письмові докази, суд встановив такі обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 (справа №500/2148/19) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01 березня 2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2005 року №713, без обмеження її максимальним розміром, та здійснити її виплату з урахуванням вже виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020 року (справа №500/2148/19) апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року у справі №500/2148/19 - без змін.

Предметом спору у цій справі є законність постанови державного виконавця про накладення штрафу з підстав її невідповідності вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

04.08.2020 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62712638.

Листом №1900-0702-5/12910 від 27.08.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області належним чином виконало рішення №500/2148/19 та здійснило з 01 березня 2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 року №713, без обмеження її максимальним розміром, до відкриття виконавчого провадження, згідно рішення №82 від 10.06.2020 року.

Так, 18.09.2020 представником відповідача було винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.11.2019.

Не погодившись із винесеною постановою про накладення штрафу, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У постанові Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» зазначено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Таким чином нараховану доплату за період з 01.03.2017 по 24.03.2020 буде виплачено відповідно до зазначеної Постанови.

Судове рішення внесено у підсистему «Реєстр судових рішень».

Вищезазначеною постановою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - Порядок), який визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів передбачених у бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету.

Відповідно до Порядку термін «рішення» вживається у такому значенні - «рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувану нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів».

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» набрав чинності з 01 січня 2013 року, тому дія Порядку поширюється на рішення суду, які набрали законної сили та видані або ухвалені після цієї дати.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника, в даному випадку до органу Пенсійного фонду України.

Крім того, постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1 затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

З метою забезпечення використання коштів, виділених на цю мету, органами Пенсійного фонду України Тернопільської області формуються пакети документів, які передбачені пунктом 5 Порядку, стосовно осіб, рішення щодо нарахування (перерахунку) пенсій яким набрали законної сили та видані або ухвалені після 01.01.2013.

На сьогоднішній день здійснюється погашення заборгованості згідно з рішеннями комісії Пенсійного фонду України з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили в листопаді 2018 року.

Виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості.

Бюджет Пенсійного фонду України затверджується, з урахуванням суми субвенцій, яка виділяється Пенсійному фонду України, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік без урахування проведення зазначених доплат пенсії.

Крім цього, порядок використання коштів Державного бюджету України, встановлений Бюджетним кодексом України, пунктом 1 статті 23 якого зазначено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, а пунктами 20 та 29 статті 116 до порушення бюджетного законодавства віднесені:

взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України;

здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цього Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404- VIII.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої, другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За частиною першою статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Зазначене відповідає позиції Верховного Суду зазначеній у постанові від 15.05.2020 у справі №812/1813/18.

Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2019 року у справі №754/3105/17 звернув увагу на те, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Приписами абзацу другого пункту 1 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 визначено, що Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 2, 4 пункту 4 вказаного Положення).

Отже, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18) та від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18).

Відтак, суд прийшов до висновку, що Головним управлінням вживались заходи щодо виконання вказаного рішення, проте виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020 року у справі №500/2148/19 є неможливим через поважні причини передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які не залежать від Головного управління, оскільки виплата по рішенню суду відбувається за рахунок Державного бюджету України, розпорядником якого не є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.139 КАС України. Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 18.09.2020 про накладення штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) грн. 00 коп., у виконавчому провадженні ВП № 62712638.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) сплачений судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, відповідно до платіжного доручення № 2501 від 28.10.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

відповідач:

- Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (місцезнаходження/місце проживання: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ,76018, код ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386).

Головуючий суддя Подлісна І.М.