Справа № 480/5989/20
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року Справа №480/5989/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5989/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, що викладене в листі про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на державній службі період її роботи з 04.03.1998 по 30.11.1999 на посаді головного бухгалтера централізованої бухгалтерії при відділі культури Сумської райдержадміністрації; з 05.06.2007 по 05.09.2007 в Сумській обласній державній адміністрації на посаді головного спеціаліста - бухгалтера відділу інформаційної політики та моніторингу за конкурсом; з 06.09.2007 по 25.02.2008 на посаді заступника завідувача відділу з питань управління комунальною власністю та фінансово - господарського забезпечення і обліку - головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради; з 14.05.2008 по 31.05.2020 на посадах заступника завідувача відділу з питань управління комунальною власністю та фінансово - господарського забезпечення і обліку - головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради, начальника відділу - головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності виконавчого апарату районної ради, що загалом складає 16 років 2 місяці 12 днів та призначити пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з дня її звернення з відповідною заявою, тобто з 30.07.2020, сплативши утворену заборгованість.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вона звернулася до відповідача із заявою у якій просила призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", однак відповідач відмовив у призначенні вказаної пенсії, оскільки протиправно не зарахував до її стажу на посадах державної служби періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

11.11.2020 судом отримано відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки станом на 01.05.2016 позивач не працювала на посаді державної служби та не мала відповідного стажу у розмірі 10 років, у зв`язку з цим, підстави для переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", відсутні.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 30.07.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідач, розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, надіслав на адресу позивача лист №1800-0303-8/38126 від 11.08.2020 «Про відмову у призначенні пенсії», у якому зазначив, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Обґрунтовуючи вказану відмову, відповідач у вказаному листі зазначив, що відповідно до розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ, право на пенсію відповідно до раніше діючого закону "Про державну службу" мають особи, які станом на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мають не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та особам, які на 01.05.2016 мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Оскільки станом на 01.05.2016 позивач (як зазначив відповідач) має стаж державної служби з 04.03.1998 по 05.09.2007 - 9 років 7 місяців 27 днів та станом на 01.05.2016 не працювала на посаді державної служби, то підстави для переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", відсутні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернулась до суду, оскільки вважає, що відповідач протиправно не врахував період її роботи з 06.09.2007 по 25.02.2008 та з 14.05.2008 по 31.05.2020 як стаж роботи на державній службі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Основного Закону визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В силу приписів частини першої статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058-ІV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення". "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VІІІ), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" № 3723 (далі - Закон № 3723) (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ (далі - Закон № 889) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі-Закон № 1058).

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, розділом XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-XII передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стале.

Так, абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058 встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3 723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством, а саме відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (далі -Порядок № 283), додатку до нього та інших нормативно-правових актів.

Відповідач відмовляючи позивачу у призначенні спірної пенсії, зазначив, що станом на 01.05.2016 позивач не обіймала посаду державної служби та не мала 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Втім, суд зазначає, що вказаний висновок відповідач зробив у зв`язку з незарахуванням до стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення спірної пенсії, періодів її роботи в органах місцевого самоврядування, а саме періодів з 06.09.2007 по 25.02.2008 та з 14.05.2008 по 31.05.2020.

Судом була досліджена трудова книжка позивача НОМЕР_1 , відповідно до змісту якої було встановлено, що 06.07.2007, відповідно до розпорядження голови районної ради №95 від 06.09.2007, позивач була призначена на посаду заступника завідувача відділу з питань управління комунальної власністю та фінансового господарського забезпечення і обліку - головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради та їй присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 6 категорії посад.

Також у вказаному записі №18 зазначено, що позивач 06.09.2007 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Відповідно до запису №19, позивач звільнена з вищезазначеної посади за угодою сторін, відповідно до розпорядження голови районної ради №5 від 25.02.2008.

У подальшому, згідно запису №22 трудової книжки позивача, відповідно до розпорядження голови районної державної ради №20 від 14.09.2008, позивача було призначено на посаду заступника завідувача відділу з питань управління комунальною власністю та фінансово-господарського забезпечення і обліку - головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради за конкурсом, залишивши 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах 6 категорії.

Надалі, вказану посаду змінено на головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради.

04.05.2016 позивач була переведена на посаду начальника відділу - головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності, виконавчого апарату районної ради, запис №24, розпорядження №38 від 04.06.2016.

На вказаній посаді позивач працює і на даний час.

Задовольняючи позовні вимоги у вказаній частині, суд зазначає, що відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (що набрав чинності з 01.05.2016), право на призначення пенсії мають державні службовці, які на 01 травня 2016 року обіймали посади державної служби та мали не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України «Про державну службу» № 3723 XII від 16.12.1993 р. та актами Кабінету Міністрів України. При цьому п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом, обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до абзацу 12 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 (яка діяла до набрання чинності Законом України «Про державну службу»), до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада заступника завідувача відділу з питань управління комунальною власністю та фінансово - господарського забезпечення і обліку - головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради, начальника відділу - головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності виконавчого апарату Сумської районної ради відноситься до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

У подальшому відповідно до п.4 Порядку обчислення стажу державної служби, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Таким чином, періоди роботи позивача з 06.09.2007 по 25.02.2008 на посаді заступника завідувача відділу з питань управління комунальною власністю та фінансово - господарського забезпечення і обліку - головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради; з 14.05.2008 по 31.05.2020 на посадах заступника завідувача відділу з питань управління комунальною власністю та фінансово - господарського забезпечення і обліку - головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради, головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради та начальника відділу - головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності виконавчого апарату районної ради, підлягаю зарахуванню до стажу роботи позивача на державній службі для призначення спірної пенсії.

Щодо позовної вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на державній службі період її роботи з 04.03.1998 по 30.11.1999 на посаді головного бухгалтера централізованої бухгалтерії при відділі культури Сумської райдержадміністрації та з 05.06.2007 по 05.09.2007 в Сумській обласній державній адміністрації на посаді головного спеціаліста - бухгалтера відділу інформаційної політики та моніторингу за конкурсом, суд зазначає, що відповідно до листа відповідача №1800-0303-8/38126 від 11.08.2020 «Про відмову у призначенні пенсії», вказані періоди були зараховані відповідачем до стажу роботи позивача, який дає право для призначення спірної пенсії, а тому у даній частині позовних вимог відсутній спір та порушене право позивача, у зв`язку з чим вказані вимоги не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача призначити пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з дня звернення позивача з відповідною заявою, тобто з 30.07.2020, сплативши утворену заборгованість, суд зазначає, що у задоволенні вказаних позовних вимог слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як встановлено судом, відповідачем не вжиті всі умови передбачені пенсійним законодавством при ухваленні оскаржуваного рішення, що стало підставою для його визнання протиправним та скасування, що виключає можливість відповідача зобов`язати прийняти відповідне рішення.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Також відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тому, керуючись викладеними приписами процесуального закону, суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та для ефективного захисту прав позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача від 30.07.2020 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при подачі даної позовної заяви був сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 10.09.2020 (а.с.16).

Таким чином, позивачу підлягають відшкодуванню витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в сумі 420,40 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, викладену в листі №1800-0303-8/38126 від 11.08.2020 «Про відмову у призначенні пенсії».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, Сумська область, 40009, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до стажу державної служби період її роботи з 06.09.2007 по 25.02.2008 на посаді заступника завідувача відділу з питань управління комунальною власністю та фінансово - господарського забезпечення і обліку - головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради та з 14.05.2008 по 31.05.2020 на посадах заступника завідувача відділу з питань управління комунальною власністю та фінансово - господарського забезпечення і обліку - головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради, головного бухгалтера виконавчого апарату районної ради та начальника відділу - головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності виконавчого апарату районної ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, Сумська область, 40009 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) від 30.07.2020 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, Сумська область, 40009, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько