Справа № 214/5195/20
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/5195/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 грудня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Мелконяна Артура Саркісовича про визнання дій протиправними, визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2828117 від 15.07.2020 року, посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови він 15 липня 2020 року, о 10 год. 36 хв., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», н/з НОМЕР_1 , рухався на 152 км. автодороги в Криничанському районі Дніпропетровської області, при цьому був зупинений за порушення п.11.5 ПДР України та на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.2.4 «а» Правил дорожнього руху України. Однак дії відповідача у даному випадку позивач вважає протиправними, позаяк встановлені відповідачем в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності, відповідачем не було наведено доказів, на яких ґрунтувався його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відсутні будь-які пояснення свідків, фото-, відео фіксація зазначеного порушення.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що у зазначений у постанові день та час автомобілем не керував, а був його пасажиром.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач заперечив проти задоволення пред`явлених вимог у повному обсязі, вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства, законно та обґрунтовано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач 15 липня 2020 року, о 10 год. 36 хв., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», н/з НОМЕР_1 , рухався на 152 км. автодороги в Криничанському районі Дніпропетровської області, при цьому був зупинений за порушення п.11.5 ПДР України та на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив п.2.4 «а» Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.10).

Відповідно до положень п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціатив, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, у судовому засіданні був досліджений носій відеоінформації, долучений відповідачем до відзиву на позов, під час перегляду якого, було встановлено, що останній не відображає факту вчинення позивачем правопорушення, за вчинення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності, позаяк не містить фіксації керування позивачем у зазначений у постанові день та час автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», н/з НОМЕР_1 , а навпаки, містить фіксацію того, що у зазначений час позивач знаходився на задньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля, що підтверджує надані ним пояснення стосовно того, що він не керував автомобілем, а був лише його пасажиром.

Таким чином, досліджений носій відеоінформації, який відповідач долучив до матеріалів справи як доказ на підтвердження правомірності своїх дій з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного вище правопорушення не містить доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Отже, враховуючи вище викладене, суд уважає, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-2 КУпАП та винність позивача у його вчиненні. Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ №2828117 від 15.07.2020 року, винесену інспектором 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Мелконяном Артуром Саркісовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов