Справа № 360/3436/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3436/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Пляшкової К.О.,

за участю

секретаря судового засідання Моспанюк Є.С.,

представників

позивача не прибув,

відповідача Бурлакової Н.В. (адвокат),

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Державної служби геології та надр України до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 15 вересня 2020 року надійшов адміністративний позов Державної служби геології та надр України (далі позивач, Держгеонадра) до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» (далі відповідач, ЛКСП «Лисичанськводоканал») про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 12 травня 2003 року № 2999, наданого відповідачу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачу надано спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування підземних вод для господарсько-питного водопостачання. З моменту отримання спеціального дозволу у користувача надр виникають права та обов`язки, встановлені Кодексом України про надра та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615. Посилаючись на статтю 28 Кодексу України про надра та пункт 5 Особливих умов на користування надрами від 21 лютого 2000 року № 2138, позивач стверджує, що відповідач зобов`язаний у встановленому порядку своєчасно та в повному обсязі сплачувати обов`язкові платежі до Державного бюджету згідно з чинним законодавством. У порушення вимог законодавства відповідач має заборгованість з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин.

Наказом від 07 вересня 2018 року № 311 «Про зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами відповідача та надано термін на усунення порушень строком на 30 днів, про що повідомив ЛКСП «Лисичанськводоканал» листом від 14 вересня 2018 року № 18422/03/14-18. Відповіді на лист не надходило.

Листами позивач неодноразово продовжував відповідачу термін на усунення порушень до 01 травня 2019 року, до 01 квітня 2020 року. Відповіді на листи не надходило.

Після чергового звернення Державної податкової служби України щодо наявності/відсутності податкового боргу з рентної плати за користування надрами у підприємств, позивач звернувся із листом до відповідача щодо надання згоди/незгоди на припинення права користування надрами. Відповідачем цей лист отримано 16 червня 2020 року, проте відповіді на нього не надано.

На підставі викладеного позивач просить припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціальних дозволів на користування надрами від 12 травня 2003 року № 2999, наданого відповідачу.

Ухвалою від 21 вересня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче засідання (арк. спр. 49-50).

Від Держгеонадра 05 жовтня 2020 року надійшли додаткові пояснення (арк. спр. 56).

ЛКСП «Лисичанськводоканал» 07 жовтня 2020 року подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 59-63).

Відповідно до частини другої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

За змістом цієї норми, право користування надрами у випадку, передбаченому пунктом 5 статті 26 Кодексу України про надра, припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно, а у судовому порядку лише в разі незгоди користувачів. Так, ЛКСП «Лисичанськводоканал» не надавав до Держгеонадр незгоду на припинення права користування надрами.

Відсутність факту незгоди ЛКСП «Лисичанськводоканал» з припиненням користування надрами виключає можливість припинення права користування надрами в судовому порядку.

Також вказано, що ЛКСП «Лисичанськводоканал» не відмовляється від сплати рентної плати за користування надрами, але в даний час знаходиться у скрутному фінансовому становищі. Дебіторська заборгованість перед підприємством станом на 01 вересня 2020 року становить 86734,8 тис. грн. Таке становище викликане, насамперед, низькою платоспроможністю споживачів питної води: населення, організацій, закладів та промислових підприємств м. Лисичанська, Новодружеська та Привілля. Єдиним джерелом фінансування підприємства є прибуток, отриманий за надані послуги з центрального постачання питної води та водовідведення. Заборгованість споживачів перед ЛКСП «Лисичанськводоканал» станом на 01 вересня 2020 року складає: населення - 78713,7 тис. грн, підприємства -8021,1 тис. грн. Відповідач наскільки дозволяють фінансові можливості сплачує рентну плату за користування надрами.

Крім цього відповідач зауважує, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275 міста Лисичанськ, Новодружеськ та Привілля віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно із статтею 5 Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» документи дозвільного характеру, видані суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції вважаються такими, що продовжили строк дії на період проведення антитерористичної операції.

Ухвалою від 13 жовтня 2020 року встановлено сторонам строк на подання відповіді на відзив та заперечення (арк. спр. 70).

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Ухвалою від 05 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (арк. спр. 76).

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні (арк. спр. 74, 80).

Представник відповідача у вступному слові заперечував проти задоволення позовних вимог, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, судом встановлено таке.

Міністерством екології та природних ресурсів України 12 травня 2003 року видано ЛКСП «Лисичанськводоканал» ліцензію на користування надрами № 2999 на користування надрами строком на 15 років, а саме на видобування прісних підземних вод Білогірського родовища для господарсько-питного водопостачання (арк. спр. 7-8).

Дослідженням ліцензії на користування надрами встановлено, що однією з особливих умов цього дозволу є своєчасна і в повному обсязі сплата обов`язкових платежів (в тому числі відрахувань за геологорозвідувальні роботи) до Державного бюджету згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 5 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» ліцензії та документи дозвільного характеру, видані суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, строк дії яких закінчився у період її проведення, вважаються такими, що продовжили свою дію на період проведення антитерористичної операції.

Листом Державної фіскальної служби України від 10 січня 2018 року № 377/5/99-99-12-03-04-16 позивачу надано перелік суб`єктів господарювання, що не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців), в якому поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал» (арк. спр. 13-15).

Наказом Держгеонадр від 26 квітня 2018 року № 138 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» відповідно до пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, у зв`язку з порушеннями особливих умов спеціальних дозволів на користування надрами в частині своєчасності та в повному обсязі сплати обов`язкових платежів до Державного бюджету (лист Державної фіскальної служби України від 10 січня 2018 року № 377/5/99-99-12-03-04-16), враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 18 квітня 2018 року № 5/2018), серед іншого ЛКСП «Лисичанськводоканал» встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра до 01 липня 2018 року (арк. спр. 9, 10).

Листом Держгеонадра повідомило відповідача про прийняття наказу від 26 квітня 2018 року № 138 «Про зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами та встановлення термінів для усунення порушень» та встановлення терміну до 01 липня 2018 року для усунення порушень особливих умов в частині сплати рентних платежів за користування надрами (арк. спр. 11).

Зазначений лист направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 08 травня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання (арк. спр. 12).

Листами Державної фіскальної служби України від 05 липня 2018 року та від 16 липня 2018 року № 124775/5/99-99-17-02-16 позивачу надано переліки суб`єктів господарювання, що не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців), в якому поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал» (арк. спр. 20-21, 22-24).

Наказом Держгеонадр від 07 вересня 2018 року № 311 «Про зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів» відповідно до пунктів 22, 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, у зв`язку з наявністю підстав для зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 30 серпня 2018 року № 9/2018), серед іншого ЛКСП «Лисичанськводоканал» зупинено дію дозволу на користування надрами та надано 30 календарних днів на усунення порушень (арк. спр. 16-17).

Листом від 14 вересня 2018 року № 18422/03/14-18 Держгеонадра повідомило відповідача про прийняття наказу від 07 вересня 2018 року № 311 «Про зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів», надання 30 календарних днів для надання позивачу довідки з Державної фіскальної служби України щодо відсутності заборгованості та попереджено, що у разі невиконання встановлених вимог, буде розглянуто питання щодо подальшої дії спеціальних дозволів на користування надрами (арк. спр. 18).

Зазначений лист направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 25 вересня 2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання (арк. спр. 19).

Листом Державної фіскальної служби України від 27 грудня 2018 року № 24458/5/99-99-12-03-04-16 позивачу надано перелік суб`єктів господарювання, що не виконують податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, в яких поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал» (арк. спр. 29-31).

Наказом Держгеонадр від 11 березня 2019 року № 76 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» відповідно до пунктів 22, 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, у зв`язку з наявністю підстав для поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 06 березня 2019 року № 3/2019), серед іншого ЛКСП «Лисичанськводоканал» встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра до 01 травня 2019 року (арк. спр. 25-26).

Листом від 18 березня 2019 року № 5053/03/14-19 Держгеонадра повідомило відповідача про прийняття наказу від 11 березня 2019 року № 76 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» та встановлення терміну до 01 травня 2019 року для сплати рентних платежів за користування надрами (арк. спр. 27).

Зазначений лист направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 22 березня 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання (арк. спр. 28).

Листом Державної фіскальної служби України від 20 червня 2019 року № 12145/5/99-99-12-03-04-16 позивачу надано перелік суб`єктів господарювання, які не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців), для порушення питання зупинення дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами, в яких поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал» (арк. спр. 36-38).

Наказом Держгеонадр від 09 серпня 2019 року № 266 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» відповідно до пунктів 22, 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615, у зв`язку з наявністю підстав для поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 08 серпня 2019 року № 8/2019), серед іншого ЛКСП «Лисичанськводоканал» встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра до 01 квітня 2020 року (арк. спр. 32-33).

Листом від 19 серпня 2019 року № 16947/01/14-19 Держгеонадра повідомило відповідача про прийняття наказу від 09 серпня 2019 року № 266 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» та встановлення терміну до 01 квітня 2020 року для сплати рентних платежів за користування надрами (арк. спр. 34).

Зазначений лист направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 27 серпня 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання (арк. спр. 35).

Листом Державної податкової служби України від 21 травня 2020 року № 4798/5/99-00-10-02-05-2 позивачу надано перелік суб`єктів господарювання, у яких станом на 01 травня 2020 року наявний податковий борг з рентної плати за користування надрами, в якому поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал» (арк. спр. 39).

Листом Держгеонадр від 04 червня 2020 року № 8372/01/07-20 «Щодо надання згоди/незгоди на припинення права користування надрами» повідомлено ЛКСП «Лисичанськводоканал», що Робочою групою з питань надрокористування (протокол від 02 червня 2020 року № 4-РГ/2020) розглянуто питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами від 12 травня 2003 року № 2999 з метою видобування прісної підземної води родовища Білогірське, наданого ЛКСП «Лисичанськводоканал»; запропоновано відповідачу у 15 денний строк надати власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, зокрема, згідно зі спеціальним дозволом від 12 травня 2003 року № 2999 (арк. спр. 43-44).

Зазначений лист направлено на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням та отримано останнім 16 червня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання відповідачем (арк. спр. 45).

Листом Державної податкової служби України від 22 червня 2020 року № 5955/5/99-00-04-03-01-05 позивачу надано Перелік суб`єктів господарювання, які не вносили, несвоєчасно вносили суми податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (протягом шести місяців), для порушення питання зупинення дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами, в якому поряд з іншими зазначено ЛКСП «Лисичанськводоканал» (арк. спр. 40-42).

Докази, які б свідчили про те, що ЛКСП «Лисичанськводоканал» повідомило Держгеонадра про своє ставлення (згоду чи незгоду) на припинення права спеціального користування надрами, суду не надані.

Вирішуючи справу по суті, до спірних правовідносин суд застосовує нижченаведені правові норми.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері раціонального використання надр, та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174.

Пунктом 4 зазначеного Положення визначено, що Державна служба геології та надр України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Таким чином, позивач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедура продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовані Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 лютого 2020 року № 124) (далі Порядок № 615).

Згідно з пунктом 22 Порядку № 615 право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбачених Кодексом України про надра, Законами України «Про нафту і газ» та «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до абзаців першого, дванадцятого пункту 24 Порядку № 615 про надання, продовження строку дії, зупинення дії, поновлення дії, переоформлення, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження. Наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про надання, переоформлення, продовження строку дії, внесення змін до дозволу, зупинення дії, поновлення дії, анулювання, відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Частиною першою статті 26 Кодексу України про надра визначені підстави припинення права користування надрами, відповідно до якої право користування надрами припиняється у разі:

1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;

2) закінчення встановленого строку користування надрами;

3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;

4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;

5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;

6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;

7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Відповідно до частини другої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Тобто, право користування надрами припиняється органом, який надав надра в користування, самостійно або в судовому порядку.

Верховним Судом України у постановах від 25 червня 2011 року у справі № 21-36а11, від 19 вересня 2011 року у справі № 21-164а11 та від 10 грудня 2013 року у справі № 21-450а13 та Верховним Судом у постановах від 10 жовтня 2018 року у справі № 802/4846/13-а, від 26 червня 2018 року у справі № 802/923/14-а та від 10 жовтня 2018 року у справі № 812/1735/17 зроблено правовий висновок про те, що право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, самостійно або у судовому порядку. У разі відсутності спору відповідач має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 3, 7 частини першої статті 26 Кодексу, самостійно припиняти право користування надрами, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів це право припиняється у судовому порядку.

Зазначена норма спрямована на захист інтересів надрокористувачів шляхом обмеження суб`єкта владних повноважень, у визначених законом випадках, приймати рішення про припинення права користування надрами в межах адміністративної процедури. Таким чином, законом встановлюється судовий порядок позбавлення права користування надрами, як додаткова гарантія захисту прав надрокористувачів, яка реалізується під час звернення суб`єкта владних повноважень із позовом до суду.

Отже, орган, який надав надра у користування, повноважний припинити право користування надрами у випадку, передбаченому пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, лише за наявності згоди на це користувача надрами.

Верховним Судом у постановах від 03 травня 2018 року у справі № 812/1074/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 812/1735/17, від 22 січня 2019 року у справі № 810/3865/17, від 12 серпня 2020 року у справі № 813/2441/16, від 24 листопада 2020 року у справі № 826/7821/17 вже висловлювалась правова позиція з приводу застосування положень частини першої статті 26 Кодексу України про надра. Зокрема, згідно з цією позицією ненадходження будь-якої інформації від надрокористувача з приводу питання про анулювання спеціального дозволу не може розцінюватися, як відсутність заперечень.

Судом встановлено, що ЛКСП «Лисичанськводоканал» не направлено жодної інформації стосовно припинення права користування надрами, а отже, припинення цього права можливе лише в судовому порядку.

Порушення вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр, є самостійною підставою для припинення права користування ними згідно з пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра.

Судом установлено, що однією з умов користування надрами, яка передбачена спеціальним дозволом від 12 травня 2003 року № 2999 (пункт 3), є своєчасна і в повному обсязі сплата обов`язкових платежів (в тому числі відрахувань за геологорозвідувальні роботи) до Державного бюджету згідно з чинним законодавством.

ЛКСП «Лисичанськводоканал» цей обов`язок не виконало, що підтверджено відповідними листами Державної фіскальної служби України (Державної податкової служби).

Згідно з частиною другою статті 26 Кодексу України про надра орган, який надав надра у користування, повноважний припинити право користування надрами у випадку, передбаченому пунктом 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, лише за наявності згоди на це користувача надрами.

З огляду на те, що ЛКСП «Лисичанськводоканал» не надало згоду на припинення права користування надрами, наявні підстави для припинення цього права в судовому порядку.

З вищевикладених підстав судом відхиляються як безпідставні твердження відповідача щодо відсутності в Держгеонадра підстав для звернення до суду за анулюванням спеціального дозволу на користування надрами від 12 травня 2003 року № 2999, виданого відповідачу.

Що стосується тверджень відповідача щодо існування об`єктивних обставин, що унеможливлюють своєчасну сплату ЛКСП «Лисичанськводоканал» рентної плати за користування надрами своєчасно та в повному обсязі, а також здійснення відповідачем господарської діяльності на території проведення антитерористичної операції, суд зазначає, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» вказано, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Оскільки вказані відповідачем обставини за чинним законодавством України, яким врегульовано спірні правовідносини, не визначені як підстави, за умови існування яких неможливо припинити право користування надрами, суд вважає, що такі твердження не мають впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору, тому не надає їм оцінки.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З викладеного слідує, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень. Такий вид судових витрат, як судовий збір, поверненню позивачу - суб`єкту владних повноважень, не підлягає.

Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних правовідносинах із владою.

Оскільки Держгеонадра у вказаній справі є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державної служби геології та надр України (місцезнаходження юридичної особи: 03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, буд. 16, код за ) до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» (місцезнаходження: 93106, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. ім. В. Сосюри, буд. 168, код за ) про анулювання спеціального дозволу на користування надрами задовольнити повністю.

Припинити право користування надрами Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 12 травня 2003 року № 2999.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 14 грудня 2020 року.

Суддя К.О. Пляшкова