Справа № 2-а-572/10/2270/9
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-572/10/2270/9
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Гнап Д.Д.

за участю:секретаря судового засідання Жуковської І.С. представника позивача Антонюка І.В. представника відповідача Калужської Н.О.
розглянув адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Кам`янець-Подільський електромеханічний завод" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

У січні 2010 року товариство з додатковою відповідальністю «Кам`янець-Подільський електромеханічний завод» звернулось до суду з позовом Кам`янець-Подільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень: від 30 червня 2009 року № /0, № /0, № /0; від 04 вересня 2009 року № /1, № /1, №/1; від 19 листопада 2009 року № /2, № /2, №/2; від 29 січня 2010 року № /3, № /3, № /3.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення базуються на необґрунтованих висновках планової виїзної перевірки щодо нікчемності господарських договорів підряду №ДП-2 від 01.11.2007 року, б/н від 11.09.2007р. укладених між позивачем та ТОВ «ТК «Фрегат»; договорів підряду №110/02 від 28.02.2008 року, №1 від 01.07.2008 року укладених між позивачем та ТОВ «Арма-Строй»; договорів генпідряду б/н від 01.09.2007р., №01/09/к від 01.09.2007р., щодо придбання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Арма-Строй» документально не підтверджених; щодо неутримання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб, надання податкової соціальної пільги без наявності заяв на її отримання, неутримання та неперерахування податку з доходів фізичних осіб з виплачених дивідендів за 2004 рік.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та підтвердив обставини на які посилається у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У поданому відзиві представник відповідача проти позову заперечив, вважає винесені податкові повідомлення-рішення правомірними, обґрунтованими, заявлений позов безпідставним, оскільки факт порушення позивачем вимог пп.4.1.1 п.4.1 ст.4, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та заниження валових доходів на суму 160376 грн. в т.ч. за 4 квартал 2007 року в сумі135374 грн., за 1 квартал 2008 року в сумі 49923 грн., за 3 квартал 2008 року в сумі 152678 грн., за 4 квартал 2008 року в сумі 1416 грн. та завищення валових витрат за 2 квартал 2008 року в сумі 179015 грн.; вимог пп.4.2.1, пп. «г» пп.4.2.9 п.4.2 ст.4, пп.6.3.2, пп. «е» п.6.3.3 п.6.3 ст.6, пп.8.1.1, пп.8.1.2 п.8.1 ст.8, пп.9.3.5 п.9.3, пп.9.10.1, пп.9.10.3 п.9.10 ст.9 та пп. «а» п.19.2 ст.19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»; п.1.4 ст.1, ст.3, ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7, пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» встановлені відповідачем в ході планової виїзної перевірки та зафіксовані в акті № 1335/234/00213807 від 17.06.2009 року.

Крім того, податковий орган зазначає про відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ТК «Фрегат», а надані на підтвердження докази містять розбіжності та неточності. Також перевіркою встановлено, що позивач в період з 01.10.2007 року по 31.12.2008 року занизив податок з доходів фізичних осіб в сумі 31140, 60 грн., внаслідок неутримання податку з доходів фізичних осіб з виплачених дивідендів, неутримання податку з доходів, виплачених працівникам, надання податкової соціальної пільги без наявності заяв на її отримання та працівникам, що були зареєстровані суб`єктами підприємницької діяльності.

У судовому засіданні представник позивача проти позову заперечила, просила у відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2010 року позов був задоволений частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення Кам`янець-Подільської ОДПІ Хмельницької області від 30 червня 2009 року № /0, від 04 вересня 2009 року № /1, №/1, від 19 листопада 2009 року №/2, № /2, № /2, від 29 січня 2010 року № /3, № /3, № /3. Скасовано податкове повідомлення-рішення Кам`янець-Подільської ОДПІ Хмельницької області від 30 червня 2009 року № /0 в частині основного платежу - 31309,80 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 62619,60 грн. Скасовано податкової повідомлення-рішення Кам`янець-Подільської ОДПІ Хмельницької області від 30 червня 2009 року № /0 та від 04 вересня 2009 року № /1 в частині основного платежу - 160376,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій - 144734,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2010 року було залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 лютого 2016 року касаційну скаргу Кам`янець-Подільської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області задоволено частково. Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 червня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2011 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2016 року позов задоволено частково, а саме скасовано податкові повідомлення-рішення від 19.11.2009 року №/3 в сумі 58035,00грн. за основним платежем та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 75920,00грн., №/3 в сумі 59028,00грн. за основним платежем та штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 45110,00грн. та №/3 скасовано повністю, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вінницький апеляційний адміністративний суд постановою від 14.11.2016 скасував постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.08.2016 та ухвалив нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Скасував податкові повідомлення-рішення від 29.01.2010 № /3, № /3 та №/3.

Постановою Верховного Суду від 19.02.2020 скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.08.2016 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.03.2020 справу прийнято до провадження, та вирішено розглянути її за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.03.2020.

З метою запобігання поширенню коронавірусної інфекції судові засідання відкладено на 22.04.2020, 09.07.2020,02.09.2020.

Ухвалою від 02.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29.09.2020.

29.09.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 21.10.2020.

Судове засідання відкладено на 10.11.2020, 30.11.2020.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Кам`янець-Подільською ОДПІ Хмельницької області була проведена планова виїзна перевірка ВАТ Кам`янець-Подільський електромеханічний завод з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2008 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2007 року по 31 грудня 2008 року, за результатами якої складений акт № 1335/234/00213807 від 17 червня 2009 року.

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені, зокрема: вимоги підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4, вимоги пункту 5.1 статті 5, підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, що призвело до заниження податку на прибуток за період, який перевірявся, на загальну суму 160376,00 грн. у тому числі по періодах: за 4 квартал 2007 року - занижено на 135374,00 грн., за 1 квартал 2008 року - занижено на 49923,00 грн., за 2 квартал 2008 року - завищено на 179015,00 грн., за 3 квартал 2008 року - занижено на 152678,00 грн., за 4 квартал 2008 року - занижено на 1416,00 грн.; вимоги пункту 1.4 статті 1, статей 3, 4, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість, що призвело до заниження податку на додану вартість у періоді, який перевірявся, на загальну суму 190146,00 грн., у тому числі по періодах: за жовтень 2007 року - занижено на 16667,00 грн., за січень 2008 року - занижено на 91632,00 грн., за березень 2008 року - завищено на 2101,00 грн., за квітень 2008 року - завищено на 1943,00 грн., за червень 2008 року - завищено на 36657,00 грн., за липень 2008 року - завищено на 15198,00 грн., за серпень 2008 року - занижено на 55252,00 грн., за вересень 2008 року - занижено на 39849,00 грн., за жовтень 2008 року - занижено на 42645,00 грн.; вимоги підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4, підпункту г підпункту 4.2.9 пункту 4.2 статті 4, підпункту 6.3.2 пункту 6.3 статті 6, підпункту е підпункту 6.3.3 пункту 6.3 статті 6, підпунктів 8.1.1, 8.1.2 пункту 8.1 статті 8, підпункту 9.3.5 пункту 9.3 статті 9, підпунктів 9.10.1, 9.10.3 пункту 9.10 статті 9, підпункту а пункту 19.2 статті 19 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб, в результаті чого допущене порушення податкового законодавства під час перевірки питань щодо правильності утримання податку з доходів фізичних осіб до бюджету, у періоді, який перевірявся, на загальну суму 31909,80 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано, що позивач неправомірно сформував валові витрати та податковий кредит по господарських операціях, здійснених з ТОВ Торгова Компанія Фрегат (згідно договорів підряду від 11 вересня 2007 року (об`єкт - Готель Україна, розташований за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Л.Українки, 32) та від 01 листопада 2007 року (об`єкт - виробничих комплекс, розташований за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Хмельницьке шосе, 32)), та з ТОВ Арма-Строй (згідно договорів на виконання будівельно-монтажних робіт № 110/02 від 28 лютого 2008 року (об`єкт - торговий комплекс, розташований за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Хмельницьке шосе, 32) та від 01 липня 2008 року (об`єкт - Готель Україна, розташований за адресою: м. Кам`янець-Подільський, вул. Л.Українки, 32), а також згідно договору поставки № 32/18 від 03 липня 2008 року), оскільки такі операції не здійснювались в межах господарської діяльності товариства (не мали реального характеру), з огляду на те, що: у періодах, за які складені акти приймання виконаних підрядних робіт (4 квартал 2007 року, 2008 рік), були відсутні дозвіл на будівництво та дозвіл на виконання будівельних робіт, а також проектно-кошторисна документація на роботи по реконструкції виробничого комплексу по вул. Хмельницьке шосе, 32 у м. Кам`янець-Подільський, що є порушенням вимог статей 875, 877 Цивільного кодексу України; за даними бази даних ДПА України середньооблікова чисельність працівників згідно розрахунку комунального податку, поданого ТОВ Торгова Компанія Фрегат до ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області за 4 квартал 2007 року, склала 1 чоловік, а згідно декларації з податку на прибуток підприємства за 2007 рік витрати ТОВ Торгова Компанія Фрегат на оплату праці склали 4925,00 грн., основні фонди - відсутні, що свідчить про те, що кількість працівників та розмір витрат на оплату праці, задекларованих ТОВ Торгова Компанія Фрегат, не відповідає тим обсягам виконаних будівельно-монтажних робіт, що зазначені в наданих позивачем до перевірки актах виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2в, з урахуванням того, що такі акти складені з недоліками (а саме: відсутні обґрунтування (шифр і позиції нормативу) - графа 3, дані про витрати праці працівників на обсяг робіт (людино-годин) - графа 8, посада та прізвище особи, відповідальної за здійснення господарської операції); за даними бази даних ДПА України середньооблікова чисельність працівників згідно розрахунків комунального податку, поданих ТОВ Арма-Строй до ДПІ у Печерському районі м. Києва, склала: за 1 квартал 2008 року - не подано, за 3 квартал 2008 року - 4 чоловіки, що свідчить про те, що кількість працівників та розмір витрат на оплату праці, задекларованих ТОВ Арма-Строй, не відповідає тим обсягам виконаних будівельно-монтажних робіт, що зазначені в наданих позивачем до перевірки актах виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2в, з урахуванням того, що такі акти складені з недоліками (а саме: відсутні посада та прізвище особи, відповідальної за здійснення господарської операції); згідно відомостей з Центральної бази даних юридичних осіб ДПА України стан платника ТОВ Арма-Строй - внесено запис про відсутність підтвердженні відомостей; відповідно до оперативної інформації ВПМ стосовно посадових осіб ТОВ Арма-Строй порушено кримінальну справу № 70/107-08 за фактом умисного ухилення від сплати податків та фіктивного підприємництва - створення та придбання ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою з групою осіб, за ознаками злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України; позивачем не було надано до перевірки товарно-транспортних накладних, залізничних квитанцій, які б підтверджували факт перевезення товарно-матеріальних цінностей від ТОВ Арма-Строй до позивача; в книзі обліку довіреностей позивача відсутні записи про оформлення довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ Арма-Строй; позивачем не надано до перевірки сертифікатів відповідності на отриманий товар, актів приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей. Вказані обставини слугували підставою для висновку податкового органу про те, що правочини, укладені позивачем з ТОВ Торгова Компанія Фрегат та ТОВ Арма-Строй, є нікчемними у розумінні положень статті 228 Цивільного кодексу України, а виписані зазначеними контрагентами первинні бухгалтерські документи не дають позивачу права на формування валових витрат та податкового кредиту. Крім іншого, вказані обставини слугували підставою для висновку податкового органу про те, що позивач завищив валовий дохід та податкові зобов`язання з податку на додану вартість за рахунок включення до їх складу сум по операціях, які фактично не здійснювались в межах господарської діяльності позивача (не мали реального характеру), а саме: передачі замовнику - ТОВ Европа-2002 будівельно-монтажних робіт, факт приймання яких від субпідрядників - ТОВ Торгова Компанія Фрегат та ТОВ Арма-Строй позивачем не підтверджений.

Також, у акті перевірки було вказано, що: у липні та грудні 2008 року позивач не утримав та не перерахував до бюджету податок з доходів фізичних осіб у загальній сумі 540,91 грн. при виплаті заробітної плати своїм працівникам, прізвища та ініціали яких вказані на 30 аркуші акту перевірки; перевіркою встановлено випадки надання позивачем податкової соціальної пільги своїм працівникам без наявності заяв на її отримання та працівникам, які були зареєстровані суб`єктами підприємницької діяльності (прізвища та ініціали таких працівників вказані на 30 аркуші акту перевірки), що призвело до недоутримання податку з доходів фізичних осіб у загальній сумі 1007,25 грн.; перевіркою встановлено не оподаткування позивачем податком з доходів фізичних осіб доходів своїх працівників, отриманих як додаткове благо, а саме: у вигляді оплати вартості поповнення рахунку мобільного зв`язку у розмірі 50,00 грн., плати за послуги телефонного зв`язку у розмірі 42,00 грн. та вартості проїзду у таксі у розмірі 598,60 грн., що призвело до заниження податку з доходів фізичних осіб у сумі 103,59 грн.; перевіркою встановлено випадок неутримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 65,61 грн. та незастосування штрафу (15%) в розмірі 55,77 грн. внаслідок не оподаткування суми надміру витрачених коштів, отриманих працівником позивача ( ОСОБА_1 ) під звіт та неповернутих у встановлено законодавцем терміни; перевіркою встановлено неутримання та неперерахування позивачем податку з доходів фізичних осіб з виплачених за 2004 рік дивідендів у загальній сумі 197282,94 грн., що призвело до недоплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб у сумі 29592,44 грн.

30 червня 2009 року Кам`янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області, на підставі вказаного акту перевірки, прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким згідно з підпунктом б підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами визначила ВАТ Кам`янець-Подільський електромеханічний завод суму податкового зобов`язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на прибуток у розмірі 312648,00 грн., у тому числі: 160376,00 грн. - за основним платежем, 152272,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

30 червня 2009 року Кам`янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області, на підставі вказаного акту перевірки, прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким згідно з підпунктом б підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами визначила ВАТ Кам`янець-Подільський електромеханічний завод суму податкового зобов`язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на додану вартість у розмірі 313169,00 грн., у тому числі: 190146,00 грн. - за основним платежем, 123023,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

30 червня 2009 року Кам`янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області, на підставі вказаного акту перевірки, прийняла податкове повідомлення-рішення № /0, яким згідно з підпунктом б підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами визначила ВАТ Кам`янець-Подільський електромеханічний завод суму податкового зобов`язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок з доходів найманих працівників у розмірі 93985,17 грн., у тому числі: 31309,80 грн. - за основним платежем, 62675,37 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням Кам`янець-Подільської ОДПІ Хмельницької області від 04 вересня 2009 року № 19460/10/25-009-31 Про результати розгляду первинної скарги податкові повідомлення-рішення від 30 червня 2009 року № /0 та № /0 були залишені без змін, а податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2009 року № /0 було скасоване в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 55,77 грн.

З урахуванням процедури адміністративного оскарження Кам`янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області прийняла податкові повідомлення-рішення від 04 вересня 2009 року №/1 та № /1 на аналогічні суми податкових зобов`язань, які були визначені у податкових повідомленнях-рішеннях від 30 червня 2009 року № /0 та № /0.

Також, з урахуванням рішення від 04 вересня 2009 року № 19460/10/25-009-31 Кам`янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області прийняла податкове повідомлення-рішення № /1 від 04 вересня 2009 року, яким згідно з підпунктом б підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами визначила ВАТ Кам`янець-Подільський електромеханічний завод суму податкового зобов`язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на з доходів найманих працівників у розмірі 933929,40 грн., у тому числі: 31309,80 грн. - за основним платежем, 62619,60 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Рішенням ДПА у Хмельницькій області від 12 листопада 2009 року № 18105/10/25-036 Про результати розгляду повторної скарги податкові повідомлення-рішення від 30 червня 2009 року № /0 (від 04 вересня 2009 року № /1) та від 04 вересня 2009 року № /1 були залишені без змін, а податкове повідомлення-рішення від 30 червня 2009 року № /0 (від 04 вересня 2009 року № /1) було скасоване в частині застосованих штрафних (фінансових) санкцій у сумі 7538,00 грн.

З урахуванням процедури адміністративного оскарження Кам`янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області прийняла податкові повідомлення-рішення від 19 листопада 2009 року №/2 та № /2 на аналогічні суми податкових зобов`язань які були визначені у податкових повідомленнях-рішеннях від 04 вересня 2009 року №/1 та № /1.

Також, з урахуванням рішення від 12 листопада 2009 року № 18105/10/25-036 Кам`янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області прийняла податкове повідомлення-рішення № /2 від 19 листопада 2009 року, яким згідно з підпунктом б підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, підпунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами визначила ВАТ Кам`янець-Подільський електромеханічний завод суму податкового зобов`язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем: податок на прибуток у розмірі 305110,00 грн., у тому числі: 160376,00 грн. - за основним платежем, 144734,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Рішенням ДПА України від 22 січня 2010 року № 574/6/25-0115 Про результати розгляду скарги скаргу позивача було залишено без задоволення, а оскаржені податкові повідомлення-рішення - без змін.

З урахуванням процедури адміністративного оскарження Кам`янець-Подільська ОДПІ Хмельницької області прийняла податкові повідомлення-рішення від 29 січня 2010 року №/3, № /3 та №/3 на аналогічні суми податкових зобов`язань, які були визначені у податкових повідомленнях-рішеннях від 19 листопада 2009 року № /2, № /2 та №/2.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до пункту 5.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв`язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Абзацом 3 підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За приписами абзацу 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Виходячи з аналізу наведених положень Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), підставою для формування валових витрат є наявність у платника податку - покупця відповідних розрахункових та платіжних документів, а підставою для формування податкового кредиту є наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, яка видається платником податку, що поставляє товари (роботи, послуги), на підтвердження здійснення такої поставки.

Тобто, Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Закон України «Про податок на додану вартість» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пов`язують виникнення у платника податків права на включення до складу валових витрат вартості придбаних товарів (робіт, послуг), а сплачених ним у складі такої вартості сум податку - до складу податкового кредиту із фактичним виконанням робіт (послуг) чи поставкою товарів, у ціні яких цей податок сплачений.

Судом встановлено, що ВАТ "К-ПЕЗ" укладено договір генпідряду б/н від 01.09.2007 року з ТОВ "Європа-2002" на виконання робіт з реконструкції виробничого комплексу по вул.Хмельницьке шосе 32 та договір генпідряду № 01/09/К від 01.09.2007 року на виконання робіт з реконструкції готельного комплексу „Україна" по вул. Лесі Українки 32. Відповідно до договору генпідряду для виконання будівельно-монтажних робіт на вказаних об`єктах ВАТ "К-ПЕЗ" укладено договори підряду з субпідрядними організаціями, зокрема:

- з товариством з обмеженою відповідальністю «Арма-Строй» - договір підряду №110/02 на виконання будівельно-монтажних робіт на об`єктах будівництва у м.Кам`янець-Подільському від 28.02.2008 року та договір підряду №1 на виконання будівельно-монтажних робіт від 1.07.2008 року. Відповідно до п.1.1 договору від 28.02.2008р. метою договору є виконання будівельних робіт торгового комплексу у м.Кам`янець-Подільському вул. Хмельницьке шосе 32. П.1.1. договору від 01.07.2008р. визначено, що метою є будівельно-монтажні роботи на об`єкті готель «Україна» по вул. Лесі Українки 32. Предметом договорів є те, що Генпідрядник (ВАТ «К-ПЕЗ») доручає субпідряднику, а субпідрядник зобов`язується відповідно до проектної документації, чинних нормативно-правових актів (Державних будівельних норм, правил, стандартів) у галузі будівництва і експлуатації об`єктів соціального призначення та умов договору виконати будівельно-монтажні роботи, та передати виконану роботу за актом прийомки-передачі, а Генпідрядник зобов`язується прийняти від Субпідрядника закінчені роботи та оплатити їх у визначеному договором порядку, а саме оплата проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Субпідрядника на підставі підписаних Генпідрядником актів виконаних робіт, тобто - за фактично виконані обсяги роботи (розділ 8). Розділом 9 визначено, що передача виконаних робіт на об`єкті Субпідрядником і приймання їх Генпідрядником оформлюється актом приймання-передачі.

- з товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Фрегат" договір підряду №ДП-2 від 01.11.2007 року, та від 11.09.2007 року. Відповідно до п.1.1 договору від 01.11.2007р. за даним договором підрядник зобов`язується своїми силами з матеріалів замовника виконати відповідно до проектно-кошторисної документації роботи по реконструкції об`єкта виробничий комплекс, за адресою м. Кам`янець-Подільський, вул. Хмельницьке шосе 32. П.1.1. договору від 11.09.2007р. визначено, що підрядник зобов`язується своїми силами з матеріалів замовника виконати відповідно до проектно-кошторисної документації роботи по реконструкції об`єкта готель «Україна», за адресою м. Кам`янець-Подільський, вул. Лесі Українки 32. Передача робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом (розділ 5), оплата робіт проводиться згідно погодженого сторонами графіка фінансування, за фактично виконані роботи на підставі актів здачі-приймання робіт (п.2.4).

На виконання договорів підряду субпідрядники виконали будівельні роботи по об`єктах, що обумовлені в договорах. На виконання умов договорів підряду передача виконаних робіт (демонтажі плит перекриття, пробивання отворів в цегляних стінах, демонтаж залізобетонних фундаментів, розбивання покриттів покрівлі, розбирання покриттів, відбивання штукатурки, копання траншеї та інш.) оформлялись актами приймання-передачі (типова форма №КБ-2в, затверджена наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.06.2002р. №237/5), які погоджувались та підписувались двома сторонами.

Загальна вартість робіт ТОВ «ТК «Фрегат» по об`єкту «Торговий центр по вул.Хмельницьке шосе 32» складає 224203,98 грн., в т.ч. ПДВ 37367,33 грн., ТОВ «Арма-Строй» - 575007,60 грн., в т.ч.ПДВ 95834,61 грн.; по об`єкту «Готель «Україна» по вул.Л.Українки 32 ТОВ «ТК «Фрегат» - 580672,44 грн., в т.ч.ПДВ 96778,68 грн. та ТОВ «Арма-Строй» -97244,63 грн., в т.ч. ПДВ 16207,44 грн.

Факт виконання робіт підтверджується договорами, актами приймання виконаних підрядних робіт, податковими накладними, оформленими ТОВ «ТК «Фрегат», ТОВ «Арма-Строй». Отримавши податкову накладну позивач відносив витрати на оплату виконаних будівельно-монтажних робіт до валових витрат звітного періоду.

Згідно актів приймання виконаних підрядних робіт, складених ТОВ „ТК „Фрегат" та ТОВ „Арма-Строй" по об`єкту «Торговий центр по вул. Хмельницьке шосе, 32" , по об`єкту «Готель «Україна» по вул. Л.Українки 32 ВАТ "К-ПЕЗ", в свою чергу, оформлялись акти приймання виконаних підрядних робіт, які пред`являлись до оплати замовнику - ТОВ „Європа-2002". При цьому, дані про види та обсяги виконаних робіт в актах, що перевиставлялись ВАТ "К-ПЕЗ", на ТОВ „Європа-2002" відповідають даним актів, складених ТОВ „ТК „Фрегат" та ТОВ „Арма-Строй", а сума по акту збільшена на 2% - вартість надання послуг Генпідрядника відповідно до договорів генпідряду.

В свою чергу, в обґрунтування правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень податковий орган посилався лише на те, що: за даними автоматизованих інформаційних баз органів державної податкової служби у ТОВ «Торгова Компанія «Фрегат» та ТОВ «Арма-Строй» відсутні трудові та виробничі ресурси, які необхідні для виконання ними своїх зобов`язань за договорами, укладеними з позивачем; відповідно до оперативної інформації ВПМ стосовно посадових осіб ТОВ «Арма-Строй» порушено кримінальну справу № 70/107-08 за фактом умисного ухилення від сплати податків та фіктивного підприємництва - створення та придбання ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, за попередньою змовою з групою осіб, за ознаками злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України.

На виконання вимог постанови Верховного Суду, до суду надійшли відомості Слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві щодо відсутності кримінального провадження щодо фіктивності підприємства "Арма-Строй"

На запит суду Печерським районним судом міста Києва направлено постанову Печерського районного суду міста Києва від15 грудня 2014 року по справі №757/5991/13-к (1-344/11), в якій вказано, що кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України закрито на підставі ст.ст.7-1, 11-1 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.

На виконання вимог постанови Верховного суду щодо того за яких обставин і в який спосіб та ким персонально налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованим постачальником, судом витребувано пояснення щодо осіб, які персонально брали у цьому участь. Відповідно до наданих пояснень, безпосередню участь у взаємовідносинах ТДВ "К-ПЕМЗ" з задекларованими постачальниками здійснювали:

- комерційний директор ТДВ "К-ПЕМЗ" ОСОБА_3 , який був звільнений з займаної посади 11.06.2012 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- головний бухгалтер ТДВ "К-ПЕМЗ" ОСОБА_4 , звільнена з займаної посади 28.02.2019;

- голова наглядової ради ТДВ "К-ПЕМЗ" ОСОБА_5 , який на даний час перебуває на реабілітації після перенесеного інсульту;

- ОСОБА_2 - директор ТОВ "Європа- 2002", з яким ТДВ "К-ПЕМЗ" не співпрацює з 2009 року та не має відомостей про місцезнаходження вказаної особи.

Зазначені обставини унеможливлюють допит в якості свідків посадових осіб, які персонально брали участь у налагодженні господарських зв`язків між позивачем та його задекларованим постачальником.

Крім того, посилання відповідача на відсутність у підприємства-контрагента адміністративно-господарських можливостей для виконання господарських зобов`язань є загальним посиланням, яке не доведено, і само собою не свідчить про нереальний характер господарських операцій між позивачем і його безпосередніми постачальниками. До того ж відсутність власних трудових та виробничих ресурсів не позбавляє права суб`єкта господарювання залучати для виконання відповідних зобов`язань третіх осіб.

Водночас, фактичне виконання господарських зобов`язань підтверджується належним чином оформленими первинними документами, укладені договори відповідають економічному змісту та діловій меті, а здійснені господарські операції спричинили зміни в структурі активів позивача.

Зважаючи на наведене, очевидним є і те, що фактичне здійснення господарських операцій ВАТ «Кам`янець-Подільський електромеханічний завод» та ТОВ «Арма-Строй» та ТОВ «Європа 2002», ТОВ «ТК «Фрегат» підтверджено в повному обсязі

Також, суд зазначає, що подання платником до податкового органу усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством для одержання податкової вигоди, є підставою для її отримання, якщо податковим органом не доведено неповноту, недостовірність або суперечливість відомостей у цих документах. Адже у сфері податкових правовідносин діє презумпція добросовісності платника, яка, з одного боку, передбачає надання правового захисту платникам, які у повному обсязі виконують свої обов`язки з правильного нарахування, утримання та перерахування до бюджету законно встановлених податків, а також з дотримання необхідних умов для використання права на податкову вигоду; з іншого ж боку, розглядувана презумпція передбачає покладення на контролюючий орган тягаря доказування наявності складу податкового правопорушення у діях (бездіяльності) платника, який у протилежному випадку вважається добросовісним.

До того ж, умови та порядок провадження господарської діяльності постачальником, який є самостійним платником, не впливають на кваліфікацію дій позивача у сфері оподаткування. Недобросовісність платника настає у разі існування змови платника з його постачальником, здійснення ними узгоджених, взаємозалежних, не обумовлених ринковими механізмами дій, які керовані єдиним органом або особою з метою досягнення вигідних для одного з суб`єктів (позивача у справі) результатів у сфері оподаткування. У справі, що переглядається, відповідних обставин перевіркою не виявлено.

Крім того, суд, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" застосовує Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентами (контрагентами контрагентів позивача), в тому числі не нарахування і несплата податкових зобов`язань останніми, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 р. (надалі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст.9 Конституції України. Зокрема, ст.1 Протоколу до конвенції визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України", якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, ЄСПЛ чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

Тому, порушення контрагентами позивача вимог податкового законодавства щодо відображення господарських операцій в податковому обліку та сплати податків спричиняє негативні наслідки саме для них, а не для позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ТОВ «Кам`янець-Подільський електромеханічний завод» не повинен нести негативні наслідки за своїх контрагентів ТОВ «Арма-Строй» та ТОВ «Європа 2002», ТОВ «ТК «Фрегат», оскільки позивач був добросовісним платником податків та були виконані роботи за укладеними договорами.

Вжиті судом заходи щодо встановлення реального характеру господарських операцій не підтвердили факту фіктивності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Арма-Строй» та ТОВ «Європа 2002», ТОВ «ТК «Фрегат».

Разом з тим, щодо позовних вимог за епізодом щодо визначення податкового зобов`язання за платежем: податок на з доходів найманих працівників у загальній сумі 93929,40 грн., у тому числі: в сумі 31309,80 грн. - за основним платежем, в сумі 62619,60 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями, здійсненого за вчинення порушення підпункту 4.2.1, підпункту «г» підпункту 4.2.9 пункту 4.2 статті 4, підпункту 6.3.2, підпункту «е» підпункту 6.3.3 пункту 6.3 статті 6, підпунктів 8.1.1, 8.1.2 пункту 8.1 статті 8, підпункту 9.3.5 пункту 9.3, підпунктів 9.10.1, 9.10.3 пункту 9.10 статті 9 та підпункту «а» пункту 19.2 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 4.2.1, підпункту «г» підпункту 4.2.9 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються, зокрема:

доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору;

дохід, отриманий платником податку від його працедавця як додаткове благо (за винятками, передбаченими пунктом 4.3 цієї статті), а саме у вигляді: суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що підлягають обов`язковому відшкодуванню згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим Законом (підпункт «г»).

У ситуації, що розглядається, судом встановлено на підставі дослідження матеріалів справи (зокрема, роздруківок з журналу ордеру і відомостей по рахунку 6411) факт перерахування позивачем до бюджету у липні та у грудні 2008 року податку з доходів фізичних осіб у загальній сумі 540,91 грн. при виплаті заробітної плати своїм працівникам, що спростовує зафіксовані актом перевірки порушення позивачем підпункту 4.2.1 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV.

З огляду на вищезазначене, саме на податковий орган як суб`єкт владних повноважень покладається обов`язок надати суду достатні докази на обґрунтування зафіксованих в акті перевірки висновків про порушення платником податків норм податкового та іншого законодавства, на підставі яких щодо платника прийнято оскаржувані акти індивідуальної дії, які є предметом судового розгляду.

Судом встановлено, що відповідачем не надано належні та допустимі докази допущення позивачем порушення підпункту «г» підпункту 4.2.9 пункту 4.2 статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV щодо неутримання податку при наданні працівникам додаткового блага у вигляді оплати вартості поповнення рахунку мобільного зв`язку у сумі 50,00 грн., плати за послуги телефонного зв`язку у сумі 42,00 грн. та вартості проїзду у таксі у сумі 598,60 грн.

Не надано суб`єктом владних повноважень і доказів щодо допущення позивачем порушень підпунктів 9.10.1, 9.10.3 пункту 9.10 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV, якими регламентовано обов`язок здійснити оподаткування податковим агентом отриманих працівником під звіт сум, які перевищують понесенні при здійсненні визначених цивільно-правових дій витрат та не були повернуті протягом встановленого підпунктом 9.10.2 пункту 9.10 статті 9 вказаного Закону строку.

Згідно з підпунктом 6.3.1 пункту 6.3 статті 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV податкова соціальна пільга застосовується до нарахованого місячного доходу платнику податку у вигляді заробітної плати виключно за одним місцем його нарахування (виплати).

У відповідності до підпункту 6.3.2 пункту 6.3 статті 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV платник податку подає працедавцю заяву про самостійне обрання місця застосування податкової соціальної пільги (далі - заява про застосування пільги) за формою, визначеною центральним податковим органом.

Відповідно до підпункту 6.3.3 пункту 6.3 статті 6 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV податкова соціальна пільга не може бути застосована до інших доходів платника податку, якщо він отримує протягом звітного податкового місяця одночасно такі доходи, як, зокрема, доходи самозайнятої особи від підприємницької діяльності, а також іншої незалежної професійної діяльності (підпункт «е»). Податкова соціальна пільга не застосовується до доходів, визначених підпунктом «е» цього підпункту.

За результатами розгляду судом встановлено, що позивач надавав своїм працівникам податкову соціальну пільгу на підставі відповідних заяв на отримання такої пільги, копії яких долучені до матеріалів справи у порядку, передбаченому вищезазначеними приписами податкового законодавства. При цьому, належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт реєстрації таких фізичних осіб суб`єктами підприємницької діяльності, податковим органом не представлено.

Крім того, судом встановлено, що позивач у повному обсязі перерахував до бюджету податок з доходів фізичних осіб при нарахуванні та виплаті дивідендів за 2004 рік у сумі 117676,94 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 31.10.2005 № 2653 на суму 99640,00 грн. з урахуванням наявної переплати з податку з доходів фізичних осіб у сумі 59432,70 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків з бюджетом станом на 30.11.2005. Такі обставини спростовують зафіксовані актом перевірки висновки про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Кам`янець-Подільський електромеханічний завод» положень податкового законодавства щодо неоподаткування виплачених дивідендів (пункт 9.3 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 № 889-IV).

З огляду на вищезазначене, суд зазначає про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 29.01.2010 № /3, прийнятого за наслідками адміністративного оскарження з урахуванням податкових повідомлень-рішень від 19.11.2009 № /2 та від 04.09.2009 № /1

Аналогічний висновок також викладений в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 по даній справі.

Крім того, судом враховано, що згідно з положеннями підпункту «б» підпункту 6.4.1 пункту 6.4 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкове повідомлення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган скасовує або змінює раніше прийняте рішення про нарахування суми податкового зобов`язання (пені і штрафних санкцій) або податкового боргу внаслідок їх адміністративного оскарження.

Таким чином, з урахуванням ініційованих позивачем процедур адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень та їх наслідків, податкові повідомлення-рішення від 30.06.2009 № /0 та № /0, від 04.09.2009 №/1 є відкликаними у розумінні підпункту 6.4.1 пункту 6.4 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 № 2181-III (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

У свою чергу, згідно з пунктом 5.3. Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 № 253 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2003 за № 567/5758, з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкового зобов`язання, зазначеного в раніше надісланому податковому повідомленні (у разі якщо сума податкового зобов`язання за результатами розгляду скарги збільшується або залишається без змін, а раніше надіслане податкове повідомлення не відкликається), податковим органом складається та надсилається (вручається) платнику податків податкове повідомлення, яке має номер первинного податкового повідомлення, при цьому через дріб проставляється номер скарги, щодо якої воно складене (1 - для першої, 2 для другої тощо), крім того, таке податкове повідомлення містить новий граничний термін сплати податкового зобов`язання. Аналогічні дії здійснюються у разі подання платником податків повторної скарги.

Таким чином, податковий орган, складаючи податкове повідомлення-рішення з дробом 1 чи 2, яким за результатами процедури адміністративного узгодження визначено аналогічне первинному податковому повідомленню-рішенню податкове зобов`язання, діяв з метою доведення нового граничного терміну його сплати. Однак, прийняття такого акта індивідуальної дії не свідчить про відкликання первинного податкового повідомлення-рішення та не може бути підставою для нерозгляду вимог, що пов`язані з оскарженням такого податкового повідомлення-рішення.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. В пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з додатковою відповідальністю "Кам`янець-Подільський електромеханічний завод" задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення: від 30 червня 2009 року № /0, № /0, № /0; від 04 вересня 2009 року № /1, № /1, №/1; від 19 листопада 2009 року № /2, № /2, №/2; від 29 січня 2010 року № /3, № /3, № /3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11 грудня 2020 року

Позивач:Товариство з додатковою відповідальністю "Кам`янець-Подільський електромеханічний завод" (вул. Хмельницьке шосе, 32,Кам`янець-Подільський,Хмельницька область,32300 , код ЄДРПОУ - 00213807)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя Д.Д. Гнап