Справа № 646/4978/20
Суддя: Демченко С. В.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/4978/20
№ провадження 2-а/646/86/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Демченко С.В.,

секретар судового засідання Хілінський М.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача адвоката Кінаш Ю.О.,

відповідач - Головне управління Національної поліції в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Кінаш Ю.О., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ №1022324 від 20 серпня 2020 року, звернулася до суду з адміністративною позовною заявою до інспектора СРПП №3 Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції Зайцева Д.О., в якій просила визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 249380 від 13 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 серпня 2020 року інспектором СРПП №3 Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції Зайцевим Д.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №249380, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п.34.1.7 е ПДР України, а саме керування транспортним засобом, в якого відсутні задні бризковики.

Представник позивача не погоджується з вищевказаною постановою, посилаючись на те, що у працівників поліції взагалі були відсутні правові підстави для зупинки та поверхневої перевірки транспортного засобу, передбачені статтею 34, 35 Закону України «Про Національну поліцію», крім того, у порушення передбачених законом вимог акт перевірки технічного стану КТЗ відповідачем не складався, вимірювання складових частин КТЗ за допомогою засобів вимірювальної техніки не здійснювалося, фото-, відео чи кінозйомка в установленому законом порядку не проводилась.

Вказує, що факт наявності задніх бризковиків на автомобілі ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить позивачу, під час його перевірки інспектором поліції підтверджується зробленими позивачем на місці зупинки фото, які додані до позову.

З урахуванням викладеного, вважає, що позивачем не було допущено порушень Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим постанова є незаконною та протиправною, крім того, такою, що винесена з порушеннями процесуальних вимог щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачених КУпАП, тому просила її скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за відсутності у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27 серпня 2020 року адміністративну позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків позову. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви ОСОБА_1 та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2020 року за клопотанням представника позивача первісного відповідача інспектора СРПП №3 Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області майора поліції Зайцева Дмитра Олександровича замінено належним відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області.

10 листопада 2020 року до канцелярії суду від представника відповідача Задоєнко О.В., який діє від імені відповідача у порядку самопредставництва, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти позову, вказуючи, що надані позивачем фото автомобіля, не є належним доказом, оскільки вони не містять прив`язки до місця фотозйомки та часу, крім того, вбачається, що вони були зроблені не на стоянці АЗС «ОККО» у смт. Мангуші Донецької області, де був зупинений автомобіль позивача. Зауважує, що Порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затверджений Наказом МВС України №534 від 13 жовтня 2008 року, на який посилається позивач, не розповсюджується на поліцейських, оскільки у ньому йдеться про здійснення контролю підрозділами державної автомобільної інспекції, а не поліцією, а також цей Порядок стосується транспортних засобів, які регулярно перевозять вантаж або пасажирів.

26 листопада 2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що викладені стороною відповідача доводи щодо обставин справи та правомірності притягнення до адміністративної відповідальності позивача суперечать дійсності. Вказує, що Порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затверджений Наказом МВС України №534 від 13 жовтня 2008 року, на який є посилання у позовній заяві, на час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відпоідальності був чинний та оскільки Національна поліція України є правонаступником міліції, тому цей Наказ розповсюджувався і на такий підрозділ Національної поліції як сектор реагування патрульної поліції.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 26 листопада 2020 року клопотання відповідача про витребування доказів було повернуто заявнику без розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за його відсутності.

Представник позивача адвокат Кінаш Ю.О. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача Задоєнко О.В. у судове засідання не з`явився, від нього на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 13 серпня 2020 року інспектором СРПП №3 Кальміуського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області майором поліції Зайцевим Д.О. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 249380 стосовно ОСОБА_1 в якій зазначено, що 13 серпня 2020 року о 13 годині 50 хвилин позивач в смт. Мангуш, вул. Одеська, б 5, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 32213, державний номерний знак НОМЕР_1 , за відсутності бризковиків на задньому мості, чим порушив п. 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з п. 31.4.7 «е» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно з законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній інший елемент, передбачений конструкцією транспортного засобу, зокрема, бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Положеннями ч.1 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Позивач заперечує обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, викладені в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, стверджуючи, що не порушував вимог ПДР України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає ст.258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

Так, ч.2 ст.258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП.

Статтею 268 КУпАП встановлено імперативну вимогу розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснювався за місцем вчинення адміністративного правопорушення та оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 249380 позивачем було отримано власноручно 13 серпня 2020 року.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, зокрема, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суд наголошує на тому, що перевірці у такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законними та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких є обов`язком суб`єкта владних повноважень згідно зі ст.19 Конституції України.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 31, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення організації застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

З аналізу вказаних положень слідує, що задля фіксації обставин вчинення адміністративного правопорушення інспектор поліції має повноваження використовувати фото- та відеотехніку.

Жодних доказів фото та відеоіксації факту відсутності задніх бризковиків на автомобілі позивача під час його зупинки відповідачем суду не надано.

Крім того, позивачем в обґрунтування своїх вимог надано докази у вигляді фотознімків, з яких вбачається, що на автомобілі ГАЗ 32213, державний номерний знак НОМЕР_1 , наявні задні бризковики. Вказані докази відповідачем не спростовані, тому суд визнає їх належними та приймає до уваги.

Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Порядок дослідження і закріплення доказів у справах про адміністративне правопорушення регламентується наступними нормами КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З постанови про накладення адміністративного стягнення щодо позивача вбачається, що до неї не надано жодного доказу вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без обґрунтування її доказами, передбаченими ст.251 КУпАП, не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Таким чином, на час розгляду адміністративної справи щодо позивача були відсутні будь-які фактичні дані, які б встановлювали наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Враховуючи, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №249380 від 13 серпня 2020 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП України та накладення штрафу скасувати, закривши провадження по справі.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому позов підлягає задоволенню, а провадження в адміністративній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП закриттю.

Щодо посилання відповідача про те, що стороною позивача порушено строки на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, суд зазначає, що позовна заява згідно з поштовою відміткою була направлена на адресу суду 20 серпня 2020 року тобто з дотриманням вимог, передбачених ч.2 ст. 286 КАС України.

Згідно з вимогами ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 420, 40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 249380 від 13 серпня 2020 щодо ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП України, та накладення штрафу в розмірі 340 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Донецькій області, , юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, буд. 86.

Суддя С.В. Демченко