Справа № 340/3806/20
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/3806/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (далі позивач) до Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області (далі відповідач) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з цим позовом та просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №207014 від 30.06.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що у позивача як автомобільного перевізника була відсутня можливість отримати відповідний дозвіл на перевезення подільного вантажу (відсіву) з перевищенням вагових параметрів, оскільки в Україні не визначено повноваженого компетентного органу, якому законом надано право видавати дозволи на перевезення саме подільних вантажів. При цьому нормами законодавства передбачений альтернативний чинник, що надає право на перевезення вантажів з перевищенням вагових параметрів, встановлених п.п.22.5 п.22 Правил дорожнього руху, це оплата за проїзд. На думку позивача, оскільки дозвіл на перевезення подільного вантажу великоваговим автомобільним транспортом жодним компетентним органом видаватися не може, то відповідач обрав невідповідну норму матеріального права (абз.14 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт), яку мав застосувати при фактичних обставинах, оскільки ця норма встановлює відповідальність перевізника за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а так як видача дозволу для перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів не передбачена, то видати такий дозвіл не може жодний компетентний орган, а тому рішення про застосування відповідальності перевізника за обраною нормою є незаконним. При цьому позивач посилається на висновок Верховного Суду у постанові від 29.01.2020 р. у справі №814/1460/16, згідно якого дозвіл на рух подільного вантажу не видається, а може лише бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів. Крім того, позивач зазначає, що у порушення прав підприємства на захист своїх прав та інтересів, відповідач не повідомив вчасно про розгляд справи, чим позбавив можливості надати пояснення та докази щодо неправомірності притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача у поданому до суду відзиві позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні повністю. Зазначив, що 22.05.2020 р. контролюючими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час рейдової перевірки було перевірено транспортний засіб марки СТС, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якої виявлено факт перевищення нормативно вагових параметрів. Водій вказаного транспортного засобу для здійснення контролю не надав державним інспекторам дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень, виданий компетентними уповноваженими органами, який відповідно до ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", повинен знаходитись у водія і надаватись для перевірки інспектуючим особам. У зв`язку з цим, за результатами розгляду справи Управлінням 30.06.2020 р. винесено спірну постанову, якою до позивача застосовано штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Представник відповідача також вказав, що Управлінням виконано свій обов`язок та направлено позивачу повідомлення про розгляд справи у спосіб, передбачений чинним законодавством, що підтверджується відповідними доказами (а.с.46-54).

Свою незгоду з позицією відповідача представник позивач висловив у поданій відповіді (а.с.69-72).

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши наявні в справі матеріали суд дійшов наступних висновків.

Позивач () зареєстрований як юридична особа 14.05.2003 р. (а.с.12).

22.05.2020 р. контролюючими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на вулиці Столичне шосе, місто Київ, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів та пасажирів, в ході проведення якої зупинено транспортний засіб марки СТС, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 (а.с.23-24).

За результатами проведення габаритно - вагового контролю транспортного засобу (чек зважування 00615 від 22.05.2020 року) марки СТС, державний номерний знак НОМЕР_1 , співробітниками Київського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки було виявлено факт перевищення нормативних вагових параметрів, а саме навантаження на здвоєну вісь складало 19160 кг, при нормативно допустимому 18000 кг (контейнеровоз), тобто на 1160 кг більше допустимого, що в відсотковому вираженні становить 6,4%.

За цим фактом 22.05.2020 р. складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №235009 (а.с.57); довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №043009 (а.с.58); акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів №024019 (а.с.59); розрахунок плати за проїзд №4019 (а.с.60).

Ці документи стали підставою для винесення постанови від 30.06.2020 р. №207014 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою позивачу нараховано штраф за порушення абз.14 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" в розмірі 8500 грн. (а.с.55).

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III (далі Закон №2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень

Згідно абз.1, 2 ч.7 ст.6 Закону №2344 центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Частиною 10 ст. 6 Закону №2344 встановлено, що на території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює: контроль наявності, видачу дозвільних документів на виконання перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично виконується; контроль за виконанням автомобільними перевізниками вимог міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень; контроль технічного, санітарного та екологічного стану транспортних засобів, що впливає на безпеку руху та екологічну ситуацію; контроль за дотриманням перевізниками вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення; контроль та нагляд за дотриманням вимог нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки на автомобільному транспорті та правил перевезення небезпечних вантажів; контроль внесення перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами України;перевірку транспортно-експедиційної документації на здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пунктів 1, 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.07.2006 р. (далі Порядок №1567).

Пунктом 3 Порядку №1567 визначено те, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з абз.3 п.4 Порядку №1567 рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Пунктом 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 року №1007/1207 (далі Порядок №1007/1207) встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

З огляду на пп.4, 5 п.4 Порядку №1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 311 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до абз.1, 2 п.16 Порядку №1567, рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи. Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.

Згідно абз.3 п.20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Відповідно до п.п.21, 25 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 визначено те, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

З огляду на п.27 Порядку №167 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт передує повідомлення суб`єкта господарювання про час та місце такого розгляду, оскільки за п.26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Натомість, право розгляду такої справи без участі уповноваженої особи суб`єкта господарювання надає неявка особи за умови її належного повідомлення.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постановах від 30.01.2020 у справі №308/12552/16-а, №482/9/17 вказав, що повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим органом справи, яка її стосується.

Суд зазначає, що факт неповідомлення особи, яка притягується до відповідальності про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт є підставою для визнання постанови у такій справі неправомірною, та такою, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Особі, до якої застосовується штрафна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в розгляді справи про правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Водночас зміст вказаного обов`язку не вичерпується надсиланням лише тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Таким чином, обов`язок уповноваженої особи письмово повідомляти особу, щодо якої застосовується штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт, вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи до дати розгляду справи. Водночас обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи до дати розгляду справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати і на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Адже ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови. Повідомлення має на меті забезпечити участь особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується.

Однак, з матеріалів справи встановлено, що повідомлення про розгляд справи за №45999/28/24-20 від 18.06.2020 р. надіслано на адресу позивача 26.06.2020 р. та отримане останнім 02.07.2020 р. (а.с.56, 65-66), натомість справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт розглянуто 30.06.2020 р..

Отже, відповідачем не повідомлено позивача про час та місце розгляду справи до початку такого розгляду, чим порушено право позивача на участь у процесі прийняття оскаржуваної постанови, внаслідок чого позивач не мав об`єктивної можливості висловити свої заперечення щодо відсутності підстав для притягнення його до відповідальності на підставі абзацу 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", про які вказується у позовній заяві. При цьому, надання судом оцінки таким обставинам, до їх розгляду суб`єктом владних повноважень, є передчасним.

Вирішуючи даний спір по суті, суд керується основними засадами адміністративного судочинства, визначеними статтею 2 КАС України, а саме оскаржене рішення суб`єкта владних повноважень має бути прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення та у зв`язку з цим вважає, що постанова відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу стосовно позивача є незаконною та такою, що порушує його права та інтереси.

Таким чином, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 30.06.2020 р. №207014 є необґрунтованою та підлягає визнанню протиправною і скасуванню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

Згідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2102 грн., що підтверджено платіжним дорученням №10577 від 13.07.2020 року (а.с.11).

Відповідно до п.16 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. №103 Укртрансбезпека є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби безпеки на транспорті від 26.06.2015 р. №592 утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області.

Таким чином, відповідач у справі є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті та не має статусу юридичної особи.

Відтак, у порядку розподілу судових витрат за результатами розгляду даної справи, документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №207014 від 30.06.2020 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (код 32508612) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (код 39816845) документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 грн..

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 КАС України.

Відповідно до підпункту 15.5 п.15 Розділ VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько