Справа № 520/9900/18
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

08 грудня 2020 р. № 520/9900/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чудних С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання ним рішення суду від 05.02.2019 по справі № 520/9900/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання ним рішення суду, в якій просив суд:

- винести окрему ухвалу, якою встановити у діях Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області наявність порушень норм статей 6, 8, 19, 21, 22, 46, 58, 124 Коснтитуції України та норм частини 3 статті 52, норм частини 2 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", частину 2 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статті 45, частини 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" під час виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 по справі № 520/9900/18;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 по справі № 520/9900/18 щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.10.2020 розміру щомісячної пенсії з суми 6025,33 грн до суми 5150,01 грн;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 по справі № 520/9900/18 в частині нездійснення виплати ОСОБА_1 суми вже нарахованої йому до виплати суми пенсії за період з 22.05.2017 по 14.04.2019 в розмірі 37577,19 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 по справі № 520/9900/18 у повному обсязі, в тому числі шляхом поновлення з 01.10.2020 виплати ОСОБА_1 щомісячної пенсії у розмірі 6025,33 грн, а також проведення виплати усіх належних йому до виплати сум перерахованої пенсії з 22.05.2017 по теперішній час без відстрочення такої виплати будь-якими строками (у найближчий виплатний період однією сумою), разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум несвоєчасно виплаченої йому пенсії згідно постанови КМУ від 21.02.2001 № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати", а також без використання при такій виплаті будь-яких постанов КМУ чи інших нормативно-правових актів, які надають Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області можливість для відстрочення чи розстрочення такої виплати;

- встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області строк у тридцять днів для надання відповіді до суду про повне виконання ним рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 по справі № 520/9900/18 з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 по справі № 520/9900/18 виконано частково, лише в перерахунку розміру пенсії з 22.05.2017 і з липня 2019 року ОСОБА_1 отримував пенсію в сумі 6025,23 грн та доплату до неї згідно з пунктом 3 постанови КМУ від 26.02.2018 № 103 в сумі 437,61 грн, а з січня 2020 року - щомісячну пенсію в сумі 6025,23 грн та доплату пенсії згідно з постановою КМУ від 24.12.2019 № 1088 в сумі 875,22 грн. Поряд із тим, з жовтня 2020 року відповідачем зменшено розмір пенсії ОСОБА_1 та виплачено 5150,01 грн основної пенсії та 875,22 грн - доплата пенсії згідно з постановою КМУ від 24.12.2019 № 1088. Таким чином, судове рішення у липні 2019 року виконано належним чином, а у вересні 2020 року відповідач переглянув порядок виконання ним судового рішення та протиправно зменшив розмір щомісячного пенсії з встановленої суми 6025,23 грн до 5150,01 грн. Крім того, відповідачем не виплачено ОСОБА_1 суму вже нарахованої йому до виплати суми пенсії за період з 22.05.2017 по 14.04.2019 в розмірі 37577,19 грн та повідомлено, що вказана заборгованість буде виплачена в порядку, передбаченому постановою КМУ від 22.08.2018 № 649.

Відповідно до частини 5 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України заява підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Заявник у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, просив проводити розгляд заяви за його відсутності.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, розгляд заяви просив проводити за відсутності уповноваженого представника. Надав до суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначив, що пенсійним органом проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , різниця пенсії обчислена за рішенням суду за період з 22.05.2017 по 14.04.2019 буде виплачуватись у порядку передбаченому, поставною КМУ від 22.08.2018 № 649 "Про питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду". Різницю пенсії за період з 15.04.2019 по 30.06.2019 нараховано на липень 2019 року.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи неявку сторін та їх заяви, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи, виходить з наступного.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області від 14.09.2018 про відмову від здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з довідкою Управління поліції охорони в Харківській області від 18.05.2018 № 280/43/40/5-2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити і виплачувати пенсію ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт з безконтактним електронним носієм НОМЕР_2 , орган видачі - 6321, дата оформлення - 11.06.2018) згідно з довідкою Управління поліції охорони в Харківській області від 18.05.2018 № 280/43/40/5-2018, а саме з урахуванням фактично отриманих ним протягом 24 календарних місяців перед звільненням зі служби в ОВС України сум доплати за службу у нічний час у розмірі 25,94 грн, доплат за службу у святкові дні у розмірі 267,06 грн, матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 12655,12 грн та разових премій (заохочень) у розмірі 57718,87 грн починаючи з 22.05.2017. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили 15.04.2019.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 22.05.2017, що підтверджується копією перерахунку із пенсійної справи № -МВС.

Листом від 04.06.2019 № 1832/К-14 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило ОСОБА_1 , що різниця пенсії обчислена за рішенням суду за період з 22.05.2017 по 14.04.2019 буде виплачуватись у порядку передбаченому, поставною КМУ від 22.08.2018 № 649 "Про питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду". Різницю пенсії за період з 15.04.2019 по 30.06.2019 нараховано на липень 2019 року.

Таким чином, заявник зазначив, що судове рішення у липні 2019 року виконано належним чином, а у вересні 2020 року відповідач переглянув порядок виконання ним судового рішення та протиправно зменшив розмір щомісячного пенсії з встановленої суми 6025,23 грн до 5150,01 грн. Крім того, заявник не погоджується із тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не виплачено ОСОБА_1 суму вже нарахованої йому до виплати суми пенсії за період з 22.05.2017 по 14.04.2019 в розмірі 37577,19 грн та повідомлено, що вказана заборгованість буде виплачена в порядку, передбаченому постановою КМУ від 22.08.2018 № 649.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Щодо вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, вчинених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.02.2019 по справі № 520/9900/18, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права випливає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Із зазначеного вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України..

Постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішеннями суду" встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем по справі не вчинено дій, щодо обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, тощо.

Крім того, відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України "Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України" від 22.12.2014 №28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все статтею 23 Бюджетного Кодексу України, а саме: будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з пунктом 20 та 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Також суд зазначає, що Верховний Суд України неодноразово приходив до висновку (справи № 21-66а14, № 21-199а15, №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а), що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Отже, на момент розгляду вказаної заяви, судом не встановлено свідомого невжиття відповідачем залежних від нього заходів на виконання судового рішення та порушення у зв`язку з цим прав позивача.

Крім того, щодо посилань заявника на зменшення ОСОБА_1 з 01.10.2020 розміру щомісячної пенсії з суми 6025,33 грн до суми 5150,01 грн, суд зазначає, що нарахування пенсії з 01.10.2020 не було предметом розгляду справи № 520/9900/18, а тому суд приходить до висновку, що питання щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.10.2020 розміру щомісячної пенсії з суми 6025,33 грн до суми 5150,01 грн є предметом розгляду окремої справи, а не має розглядатись в порядку виконання рішення по справі № 520/9900/18, оскільки предметом розгляду даної справи було призначення та виплата пенсіх ОСОБА_1 згідно з довідкою Управління поліції охорони в Харківській області від 18.05.2018 № 280/43/40/5-2018 з 22.05.2017.

Таким чином, заява ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дії відповідача щодо дій, вчинених на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/9900/18 задоволенню не підлягають.

З огляду на вказане вище, судом не встановлено підстав для задоволення заяви, що подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим, відсутні підстави для постановляння окремої ухвали по справі № 520/9900/18.

Щодо заяви ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/9900/18 від 05.02.2019 суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд наділений правом саме під час прийняття рішення у справі.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018.

Суд зазначає, що на виконання рішення суду по справі № 520/9900/18 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , різниця пенсії обчислена за рішенням суду за період з 22.05.2017 по 14.04.2019 буде виплачуватись у порядку передбаченому, поставною КМУ від 22.08.2018 № 649 "Про питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду". Різницю пенсії за період з 15.04.2019 по 30.06.2019 нараховано на липень 2019 року.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що доказів ухилення від виконання рішення заявником до суду не подано, та враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом суду, а не його обов`язком, тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

Отже, суд приходить до висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 в порядку статей 382 та 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо порядку виконання ним рішення суду від 05.02.2019 по справі № 520/9900/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя С.О.Чудних