Справа № 620/2937/20
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2937/20 Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Ткаченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та відмови, зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області) про визнання протиправними дій та відмови щодо не зарахування до стажа роботи у потрійному розмірі періодів роботи з 20 лютого 1987 року по 16 березня 1987 року і з 01 квітня 1987 року по 31 грудня 1987 року, а період роботи з 01 січня 1988 року по 14 березня 1989 року у полуторному розмірі та перерахунку пенсії у зв`язку зі збільшенням страхового стажу, зобов`язання зарахувати відповідні періоди до стажа роботи у кратному розмірі та провести перерахунок пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що період його роботи теслярем-бетонщиком в Управлінні будівництва Чернобильської АЕС СКМ-1 у зоні відчуження підтверджується наявними в матеріалах справи документами, які узгоджуються між собою і доповнюють один одного.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на підставі наданих позивачем документів не уявляється за можливе підтвердити факт роботи в зоні відчуження.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ІІ категорії та з 30 травня 2018 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно розрахунку стажа позивача, проведеного органом Пенсійного фонду України, зокрема, періоди роботи позивача з 20 лютого 1987 року по 16 березня 1987 року, з 01 квітня 1987 року по 31 грудня 1987 року та з 01 січня 1988 року по 14 березня 1989 року зараховано до загального стажа роботи. Однак вказані періоди не враховані відповідачем до роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження у відповідному кратному розмірі.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року, у справі № 620/2856/19, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо недолучення до пенсійної справи ОСОБА_1 копій корінців на його ім`я від особового рахунка за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року та зобов`язано ГУ ПФУ в Чернігівській області долучити до пенсійної справи ОСОБА_1 зазначені копії корінців.

29 травня 2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області з заявою, в якій просив зарахувати до стажа роботи у потрійному розмірі періоди роботи з 20 лютого 1987 року по 16 березня 1987 року і з 01 квітня 1987 року по 31 грудня 1987 року, а період роботи з 01 січня 1988 року по 14 березня 1989 року зарахувати у полуторному розмірі, зробити перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням страхового стажа з урахуванням вже проведених виплат, починаючи з дня призначення пенсії.

Листом від 02 липня 2020 року ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило позивача, що пенсія призначена та виплачується відповідно до чинного законодавства, на виконання рішення суду копії корінців на ім`я позивача від особового рахунка за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 1987 року та за лютий, квітень, травень, жовтень 1988 року долучені до пенсійної справи.

Уважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт роботи позивача у спірний період на Чорнобильській АЕС.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним нормативно-правовим актом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №706-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №706-ХІІ).

Статтею 10 цього Закону передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до частини 1 статті 55 Закону України №706-ХІІ час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажа роботи, стажа державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»: до 01 січня 1988 року - у потрійному, а з 01 січня 1988 до 01 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 01 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажа роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзаца 9 підпункта 5 пункта 2.1 Порядка подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України №706-ХІІ до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

За результатами аналіза наведених положень місцевий суд дійшов правильного висновку, що підставою для надання пільг щодо обчислення стажу роботи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є підтвердження факта роботи, служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та здійснення таких дій безпосередньо у зоні відчуження.

Як вірно зазначено судом, факт роботи позивача у спірний період в зоні відчуження встановлений рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Відповідно до положень частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України відповідні обставини доведенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Л. Черпіцька