Справа № 806/5681/14
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 806/5681/14
Головуючий у І інстанції: Черноліхов С. В.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
09 грудня 2020 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В.
суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.
секретаря судового засідання: Стаднік Л. В.,
представника відповідача: Пасічник Л. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,
позивач 18.12.2014 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:
- визнати протиправним і скасувати наказ Голови Служби безпеки України № 10/12-ос від 23.10.2014 у частині зарахування його в розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Донецькій області відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади";
- зобов`язати відповідача проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною 3 статті 1 Закону України "Про очищення влади" та виключення таких відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення цього Закону.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано наказ Голови Служби безпеки України № 10/12ос від 23.10.2014 у частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Донецькій області відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади".

Зобов`язано Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", відомості про ОСОБА_1 , щодо якого застосовано заборону, передбачену частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 апеляційні скарги Служби безпеки України та Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 - без змін.

17.11.2020 на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, в якій позивач просить стягнути на його користь судові витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 8400 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

07.12.2020 до суду надійшли пояснення Міністерства юстиції України на заяву ОСОБА_1 щодо ухвалення додаткового рішення, в яких, посилаючись на правову позицію Верховного Суду у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4748/15 вказано про необхідність детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків.

Представник відповідача Міністерства юстиції України в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви позивача.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відшкодування понесених судових витрат, заслухавши пояснення відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що її слід частково задовольнити з таких підстав.

У відзивах на апеляційні скарги, які надійшли до суду 31.03.2020, позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідачів на його користь витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката під час апеляційного провадження у даній справі, проте, у постанові суду від 23.09.2020 судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії 3Р №21/1760, договору про надання правничої допомоги від 20.03.2020, додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги від 20.03.2020, акту виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 20.03.2020, акту приймання-передавання грошових коштів від 27.03.2020.

Згідно акту виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 20.03.2020 адвокат надав, а клієнт прийняв правову допомогу, а саме: проведення юридичного аналізу документів по справі №806/5681/14; усну консультацію; пошук та аналіз актуальної судової практики з подібних правовідносин; складання проекту відзиву у справі №806/5681/14; підготовки документів для відправлення відзиву на позовну заяву.

В переліку виконаних робіт вказано: проведення правового аналізу наданих клієнтом документів по справі №806/5681/14 - витрачено часу 1 год.; усна консультація 1 год., пошук та аналіз актуальної судової практики з подібних правовідносин 2 год., складання проекту відзиву у справі №806/5681/14 8 год., підготовка документів для відправлення відзивів на позовну заяву 2 год.

Вартість послуг адвоката за виконання своїх зобов`язань, згідно вказаного договору складає 8400 грн.

При цьому, частиною 5 ст. 134 КАС України вказано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19.

Отже, враховуючи складність справи, обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для осіб, які є іншими сторонами у справі, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є необгрунтованими та неспівмірними із складністю цієї справи.

У постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, враховуючи, що позивач не є апелянтом в апеляційній інстанції, а також наявність сталої судової практики в даній категорії справ, колегія суддів вважає, що на засадах співмірності та справедливості на користь позивача підлягає стягненню 2000 грн. понесених судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а саме, складанням відзиву на апеляційну скаргу.

При цьому, як зазначалось вище, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.01.2020 позов задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ Голови Служби безпеки України № 10/12ос від 23.10.2014 у частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Донецькій області відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади". Зобов`язано Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", відомості про ОСОБА_1 , щодо якого застосовано заборону, передбачену частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

В той же час із судових рішень вбачається, що у зв`язку з прийняттям 23.10.2014 Головою Служби безпеки України наказу № 10/12-ос до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", внесено відомості про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною 3 статті 1 Закону № 1682-VII.

Тобто вимога до Міністерства юстиції України про вилучення з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади" відомостей про позивача є похідною від вимоги заявленої до Служби безпеки України щодо скасування наказу в частині зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника управління Служби безпеки України в Донецькій області.

Отже враховуючи, що підставою виникнення даних правовідносин слугував наказ Служби безпеки України, витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу необхідно стягнути із відповідача - Служби безпеки України.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), витрати на правничу допомогу адвоката за рахунок бюджетних асигнувань Служби безпеки України (адреса: м. Київ, вул. Володимирська, 33, ) в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.