Справа № 520/2638/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків
24 листопада 2020 року № 520/2638/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Легостаєвої К.І.,

представника позивача - Альошина В.В.,

представника відповідача - Катриченка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби України про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить суд скасувати рішення Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби України щодо заборони в`їзду в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 (паспорт: тип НОМЕР_1 , виданий 13.09.2012 р. ФМС 02101), відображену 27.08.2019 р. у вигляді штампу в закордонному паспорті позивача.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що рішення відповідача щодо заборони в`їзду позивачу в Україну, яке відображено 27.08.2019 р. у вигляді штампу в закордонному паспорті позивача, є протиправним та таким, що порушує права позивача. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року прийнято вищевказаний позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у підготовчому засіданні.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому останній проти заявленого позову заперечував та зазначив, що спірне у даній справі рішення заборони в`їзду в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 було прийнято у зв`язку з обставинами незаконного в`їзду позивача та його перебування в АР Крим у вересні 2017 року, оскільки спеціального дозволу на в`їзд до тимчасово окупованої території України позивач не отримував, а з його пояснень було встановлено, що в`їзд до АР Крим ним було здійснено через закритий пункт пропуску для повітряного сполучення «Сімферополь». Відтак, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, заслухавши показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

27 серпня 2019 року співробітником Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби України встановлено заборону в`їзду в Україну на 3 роки громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 шляхом проставлення відповідного штампу в його закордонному паспорті. Зазначену заборону в`їзду у вигляді штампу встановлено під час проходження позивачем прикордонного контролю.

У позовній заяві позивачем вказано, що він є провідним практикуючим хірургом стоматологом, має свою надзвичайно ефективну методику проведення складних операцій. Позивач регулярно виступає у якості лектора та ділиться своїм досвідом, методами лікування та технікою проведення операцій на лекціях у різних країнах.

Також позивачем вказано, що за останні 2 роки він двічі відвідував Україну. Першого разу 17.10.2018 р. з метою участі в якості лектора у лекційно-практичному курсі «Прогнозована кісткова пластика в дентальній стоматології», місце проведення м. Харків, час проведення з 19 по 21 жовтня 2018 р., позивач покинув територію України 22.10.2018 р. Вдруге позивач прибув до України 21.08.2019 р. з метою участі у якості лектора у лекційно-практичному курсі «Горизонтальна остеотомія», місце проведення м. Харків, час проведення 23 та 24 серпня 2019 р., покинув територію України 27.08.2019 р.

Позивачем ні під час проведення вказаних лекцій, ні під час перебування на території України, ні в інших країнах не робилось жодних висловлювань, направлених на створення загрози національній безпеці України або життю чи здоров`ю громадян України.

Водночас, позивачем вказано, що під час встановлення заборони на в`їзд в Україну співробітник Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби України не повідомив підстави встановлення заборони.

Судовим розглядом справи встановлено, що стосовно позивача 27.08.2019 року начальником Харківського прикордонного загону (командир в/ч НОМЕР_2 ) було прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну, підставою якого стали обставини незаконного в`їзду та перебування позивача в АР Крим у вересні 2017 року, оскільки спеціального дозволу на в`їзд до тимчасово окупованої території України позивач не отримував, а з пояснень останнього встановлено, що в`їзд до АР Крим ним було здійснено через закритий пункт пропуску для повітряного сполучення «Сімферополь».

Зі змісту наданого до суду представником відповідача відзиву на позов встановлено доводи останнього стосовно того, що позивач порушив вимоги ч. 1 ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ч. 2 ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідачем вказано, що з пояснень позивача було встановлено, що в`їзд на тимчасово окуповану територію АР Крим він здійснив у вересні 2017 року через закритий пункт пропуску через державний кордон для повітряного сполучення «Сімферополь».

Позивач, вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із приписами ст. 2 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 р. № 1710-VI прикордонний контроль - це державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Прикордонний контроль включає: перевірку документів; огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; виконання доручень правоохоронних органів України; перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» передбачено, що перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Початком здійснення прикордонного контролю особи, транспортного засобу, вантажу є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України.

Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Прикордонний контроль та пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів проводяться з урахуванням оцінки ризиків, що здійснюється за методиками, визначеними спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про прикордонний контроль» паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України з урахуванням результатів оцінки ризиків можуть проводити повторну перевірку документів осіб, які перетинають державний кордон.

Згідно із приписами ст.9 Закону України «Про прикордонний контроль» прикордонний контроль іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну здійснюється за процедурами контролю першої лінії, а у передбачених цим Законом випадках - також за процедурою контролю другої лінії.

Процедура здійснення контролю першої лінії передбачає проведення перевірки: 1) паспортного документа з метою встановлення його дійсності, наявності відповідно до вимог законодавства посвідки на постійне проживання чи візи; 2) наявності чи відсутності у базах даних Державної прикордонної служби України інформації про заборону в`їзду в Україну та про доручення правоохоронних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон; 3) відміток про перетинання державного кордону в паспортному документі іноземця або особи без громадянства.

Процедура здійснення контролю другої лінії проводиться за результатами аналізу та оцінки ризиків під час виконання процедури контролю першої лінії, якщо в уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України виникли сумніви щодо виконання іноземцем або особою без громадянства умов в`їзду в Україну, та передбачає: 1) встановлення місць відправлення та призначення, мети та умов запланованого перебування з проведенням у разі необхідності перевірки відповідних підтверджуючих документів і співбесіди; 2) з`ясування наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України.

Процедура здійснення контролю другої лінії може проводитися в окремому приміщенні пункту пропуску через державний кордон.

Іноземцям та особам без громадянства, щодо яких проводиться процедура здійснення контролю другої лінії, надається інформація про мету такої перевірки українською та англійською мовами або мовою держави, що межує з Україною, із зазначенням права іноземця або особи без громадянства звертатися з проханням назвати прізвища або службові особисті номери уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, які проводять додаткові перевірки, назву пункту пропуску через державний кордон і дату перетинання державного кордону.

Згідно з п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 р. № 1636-VIІ іноземні громадяни та особи без громадянства при перетині адміністративного кордону ВЕЗ «Крим» керуються нормами Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", з урахуванням того, що вони: а) мають право перетнути адміністративний кордон ВЕЗ «Крим» за умови пред`явлення належного паспортного документа іноземця, визначеного пунктом 16 частини першої статті 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"; б) у разі порушення правил перетину адміністративного кордону ВЕЗ «Крим» - підпадають під дію статті 13 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"; в) мають право перетнути адміністративний кордон ВЕЗ «Крим» у випадках та за процедурою, передбаченими Конвенцією ООН про статус біженців 1951 року.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. № 1207-VII визначено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в`їзд іноземців на тимчасово окуповану територію та виїзд з неї допускаються лише за спеціальним дозволом через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Порядок в`їзду іноземців та осіб без громадянства на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до приписів п. 1 розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 р. № 424-р «Про тимчасове закриття пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю» у зв`язку із загостренням ситуації в Автономній Республіці Крим і вторгненням на територію України озброєних формувань, екстремістськи налаштованих осіб та військовою агресією з боку Російської Федерації, блокуванням роботи пунктів пропуску через державний кордон (далі - пункти пропуску) та пунктів контролю, які розташовані в Автономній Республіці Крим, що призводить до неможливості провадження подальшої діяльності в них та перешкоджає здійсненню передбачених законодавством України видів державного контролю під час перетинання державного кордону, та відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово закрито пункти пропуску та пункти контролю за переліком згідно з додатком.

До Переліку пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю, які підлягають тимчасовому закриттю, який є Додатком до Розпорядження № 424-р, віднесено, зокрема, пункт пропуску «Сімферополь» (ідентифікаційний номер 010100; вид сполучення - повітряний; категорія - міжнародний цілодобовий; місце розташування - Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь).

Положеннями ст. 13 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що в`їзд в Україну іноземцю не дозволяється, якщо така особа з порушенням встановленого законодавством України порядку здійснила в`їзд на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзд з них або вчинила спробу потрапити на ці території поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду.

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Рішення про заборону в`їзду в Україну строком на три роки приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону.

Відповідно до приписів ст. 14-1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцям та особам без громадянства, які прибули до контрольних пунктів в`їзду - виїзду з тимчасово окупованої території без відповідного дозволу, не дозволяється подальший проїзд та в найкоротший строк вони повертаються на тимчасово окуповану територію, з якої вони прибули, або в державу, яка видала паспортний документ. У разі неможливості негайного повернення іноземця або особи без громадянства вони перебувають у пункті контролю в`їзду - виїзду до їх повернення.

Вимогами пп. 3, 4, 21-26 Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №367, передбачено, що в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюються через контрольні пункти: іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом та спеціальним дозволом, виданим територіальним органом ДМС або територіальним підрозділом ДМС у Новотроїцькому чи Генічеському районі Херсонської області.

Контрольні пункти, в яких здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск осіб, що в`їжджають на тимчасово окуповану територію України або виїжджають з неї, транспортних засобів, вантажів та іншого майна, не призначені для перетинання державного кордону.

Перелік контрольних пунктів наведено в додатку 1 та якими є: контрольні пункти в`їзду на тимчасово окуповану територію України/виїзду з неї для автомобільного сполучення - "Каланчак", "Чаплинка", "Чонгар"; контрольні пункти в`їзду на тимчасово окуповану територію України/виїзду з неї для залізничного сполучення - "Херсон", "Мелітополь", "Вадим", ''Новоолексіївка".

Спеціальний дозвіл видається в разі: проживання на тимчасово окупованій території України близьких родичів або членів сім`ї одного з подружжя іноземця чи особи без громадянства, що підтверджується документами, виданими уповноваженими державними органами України; розташування на тимчасово окупованій території України місця поховання близьких родичів або членів сім`ї одного з подружжя іноземця чи особи без громадянства, що підтверджується відповідними документами; смерті близьких родичів або членів сім`ї одного з подружжя іноземця чи особи без громадянства, що проживали на тимчасово окупованій території України, що підтверджується відповідними документами; наявності права власності на об`єкти нерухомості, які розташовані на тимчасово окупованій території України; необхідності здійснення дипломатичних та консульських функцій, зокрема в рамках діяльності міжнародних організацій, членом яких є Україна, провадження своєї діяльності іншими міжнародними урядовими організаціями, міжнародними неурядовими організаціями, неурядовими організаціями інших держав. У такому разі спеціальний дозвіл видається виключно за клопотанням або погодженням з МЗС; здійснення регулярних поїздок на тимчасово окуповану територію України, пов`язаних із трудовою діяльністю працівників залізниць; необхідності провадження журналістської діяльності (виключно за клопотанням або погодженням з МІП); необхідності проповідування релігійних віровчень, виконання релігійних обрядів чи задоволення релігійних потреб (виключно за клопотанням або погодженням з Мінкультури); проживання на тимчасово окупованій території України на підставі посвідки на постійне проживання, виданої в установленому законодавством порядку, іноземця або особи без громадянства, місце проживання яких зареєстровано в Автономній Республіці Крим або м. Севастополі; необхідності взяття участі у заходах Меджлісу кримськотатарського народу; необхідності надання правового захисту особам, права, свободи та законні інтереси яких порушено незаконними органами влади, їх посадовими та службовими особами (виключно за клопотанням або погодженням із МТОТ, яке інформує МЗС); необхідності провадження діяльності незалежними правозахисними місіями (виключно за клопотанням або погодженням із МТОТ, яке інформує МЗС).

Спеціальний дозвіл оформляється територіальним органом ДМС або територіальним підрозділом ДМС у Новотроїцькому чи Генічеському районі Херсонської області на його бланку за місцем перебування іноземця або особи без громадянства на території України. Форму спеціального дозволу наведено в додатку 2.

Спеціальний дозвіл засвідчується підписом керівника територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС у Новотроїцькому чи Генічеському районі Херсонської області, або його заступника. До спеціального дозволу вклеюється фотокартка, що скріплюється печаткою зазначеного органу.

Для отримання спеціального дозволу іноземець або особа без громадянства подає до територіального органу ДМС: заяву за формою згідно з додатком 3; паспортний документ (після пред`явлення повертається); документ, що підтверджує перебування на території України на законних підставах; копію сторінки паспортного документа або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними особи з перекладом на українську мову, засвідченим у встановленому порядку; такі документи, що підтверджують мету в`їзду на тимчасово окуповану територію України: копії документів, що підтверджують родинні зв`язки іноземців або осіб без громадянства, а також місце проживання їх близьких родичів або членів сім`ї на тимчасово окупованій території України; копію документа, що підтверджує смерть близьких родичів, які проживали на тимчасово окупованій території України; документ, що підтверджує поховання близьких родичів або членів сім`ї на тимчасово окупованій території України; документи, що підтверджують право власності на об`єкти нерухомості, які розташовані на тимчасово окупованій території України; клопотання або погодження МЗС за умов, передбачених у підпункті 5 пункту 21 цього Порядку; клопотання або погодження МІП за умов, передбачених у підпункті 7 пункту 21 цього Порядку; клопотання або погодження Мінкультури за умов, передбачених у підпункті 8 пункту 21 цього Порядку; посвідку на постійне проживання (після пред`явлення повертається), видану територіальним органом або підрозділом ДМС, та її копію з реєстрацією місця проживання іноземця або особи без громадянства в Автономній Республіці Крим або м. Севастополі; клопотання Меджлісу кримськотатарського народу за умов, передбачених у підпункті 10 пункту 21 цього Порядку; клопотання або погодження МТОТ за умов, передбачених підпунктами 11 і 12 пункту 21 цього Порядку; інші документи, що можуть підтвердити мету в`їзду на тимчасово окуповану територію України; три фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра.

Положеннями пп. «в» п.2.1, п. 2.3 розділу II Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства, затвердженою наказом Адміністрації Державної прикордонним служби України від 05.12.2011 р. № 946, визначено, що рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю приймається органом охорони державного кордону в разі: якщо іноземець порушив у пункті пропуску через державний кордон України (далі - пункт пропуску) правила перетинання державного кордону України або не виконав законних вимог посадових та службових осіб органу охорони державного кордону.

Рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю органом охорони державного кордону приймається відповідно до Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» на строк 3 роки.

Відповідно до п.3.1 Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства у разі наявності підстав для прийняття рішення про заборону в`їзду в Україну в пункті пропуску старшим прикордонних нарядів у пункті пропуску або у разі затримання особи за незаконне перетинання державного кордону поза пунктами пропуску старшим зміни прикордонних нарядів складається довідка (пункт 3.1 розділу ІII Інструкції № 946).

Пунктом 3.3 розділу ІII Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства передбачено, що на підставі відомостей, викладених у довідці, старшим зміни готується постанова про заборону в`їзду в Україну.

Постанова складається у двох примірниках, які підписуються старшим зміни.

Відповідно до п.3.4 розділу ІІІ Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства підготовлені довідка та два примірники постанови (далі - матеріали) невідкладно надсилаються начальнику зміни оперативно-чергової служби центру управління службою органу охорони державного кордону (далі - начальник зміни) для доповіді начальнику органу охорони державного кордону або його першому заступнику (далі - уповноважена посадова особа) для прийняття рішення.

Згідно з пунктами 3.5, 3.6, 3.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок прийняття органами охорони державного кордону Державної прикордонної служби України рішень про заборону в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства отримавши матеріали, начальник зміни реєструє їх у журналі обліку матеріалів щодо заборони в`їзду в Україну іноземцям та особам без громадянства (додаток 2) та невідкладно доповідає про їх надходження уповноваженій посадовій особі для прийняття рішення. При цьому в журналі в обов`язковому порядку зазначаються час отримання матеріалів начальником зміни та час доповіді про їх надходження уповноваженій посадовій особі, що засвідчується підписом начальника зміни.

Уповноважена посадова особа зобов`язана протягом трьох годин після доповіді розглянути отримані матеріали та, зокрема, за наявності підстав прийняти шляхом затвердження обох примірників постанови рішення про заборону іноземцю в`їзду в Україну. Затверджені примірники постанови передаються начальнику зміни.

Про прийняте рішення начальник зміни невідкладно із застосуванням засобів телефонного зв`язку інформує старшого зміни.

Строк заборони в`їзду в Україну особі обчислюється з дати затвердження постанови.

Після отримання в установленому порядку від начальника зміни інформації про прийняте уповноваженою посадовою особою рішення старший зміни проставляє у паспортному документі іноземця відмітку «Заборонено в`їзд в Україну терміном на ...», засвідчує її підписом та печаткою.

З аналізу вищевказаних норм законодавства слід дійти висновку про те, що останні визначають спеціальний дозвільний режим в`їзду іноземних громадян на тимчасово окуповану територію України (далі - ТОТ) - АРК та виїзду з неї, порушення якого є обов`язковою правовою підставою для заборони іноземцю в`їзду на територію України строком на 3 роки.

Під час судового розгляду справи встановлено, що стосовно позивача 27.08.2019 року начальником Харківського прикордонного загону (командир в/ч НОМЕР_2 ) було прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну, в якості підстави для зазначеного рішення вказано на обставини незаконного в`їзду та перебування позивача в АР Крим у вересні 2017 року, враховуючи обставини відсутності у нього спеціального дозволу на в`їзд до тимчасово окупованої території України.

Так, судом встановлено, що обставини порушення позивачем правил в`їзду на тимчасово окуповану територію підтверджуються самостійно наданими поясненнями позивача.

Суд зазначає, що матеріали справи також містять копію пояснень позивача, з яких вбачається, що позивач всього на територію України прибував 2 рази, зокрема і для проведення навчальних заходів. Також вказано, що позивач в ТОТ АР Крим був у вересні 2017 року, куди прилітав з Уфи літаком до м. Сімферополь, в подальшому проводив навчальні заходи у м. Сімферополь. Вказані пояснення мітять відмітку по те, що вони записані зі слів позивача вірно, ним прочитані.

Під час судового розгляду справи судом було також допитано в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є працівниками відповідача.

Вказаними особами у наданих до суду показах було вказано, що позивач самостійно підтвердив прибуття до тимчасово окупованої території через закритий пункт пропуску літаком за відсутності спеціального дозволу.

Суд зазначає, що посилання представника позивача на обставини помилковості доводів відповідача та не відповідності наведених обставин прибуття позивача на тимчасово окуповану територію АР Крим з порушенням законодавства дійсним обставинам справи не можуть вважатися належними, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та самостійно підписаними поясненнями позивача.

Також, порушення позивачем порядку в`їзду до АР Крим підтверджується поясненнями старшого зміни прикордонних нарядів у пункті пропуску «Гоптівка» ОСОБА_2 , який готував рішення про заборону в`їзду позивачу, вручав таке рішення та проставив особисто відмітку про заборону в`їзду в Україну №191/135 від 27.08.2019 на сторінку 41 паспорта громадянина РФ на його ім`я.

Представником відповідача у поданому до суду відзиві на позов вказано, що з пояснень старшого зміни прикордонних нарядів у пункті пропуску «Гоптівка» ОСОБА_2 встановлено, що підставою для опитування позивача та проведення додаткових процедур прикордонного контролю під час перетинання ним на виїзд з України державного кордону у пункті пропуску «Гоптівка» стала наявність доручення індекс «І» - ініціатор ДКР СБУ, дата постановки на контроль 01.04.2019, та індекс «В» - ініціатор Державна прикордонна служба України, дата постановки на контроль 23.08.2019.

Крім того, суд зазначає, що зі змісту наданого до суду представником відповідача відзиву на позов вбачається, що порушення позивачем порядку в`їзду до АР Крим підтверджується і доказами, які містяться в інтернет-мережі, а саме:

- наявність інформації за посиланням http://stomclass.ru/seminars про відвідування м. Севастополь, АР Крим, позивачем у вересні 2017 року для участі у І Кримському Імплантологічному Конгресі, до якого він був залучений у якості лектора;

- на http://myrotvorets.centr/criminal/urazbakhtin-ilgam-irekovich розміщено інформацію про участь у І Кримському Імплантологічному Конгресі позивача; за посиланням розміщено відео, з якого встановлено участь позивача у вказаному заході: https://www.facebook.com/thommenmedical.ru/videos/%DO%BA%D1%80%D1%8В%D0%BC%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B9-%D0%B8%D0%BC%D0%BF%D0%BB%D0%B0%D0%BD%D1%82%D0%BE%D0 %BB%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D1%87%D0%B5%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B9-%D0%BA%D0%BE%D0%BD%D0%B3%D1%80%D0%B5%D1%81%D1%81-9-%D0%B8-10-%D1%81%D0%B5%D0%BD%D1%82%D1%8F%D0%B1%D1%80%D1%8F-2-%D0%B2-%D0%B3-%D1%81%D0%B5%D0%B2%D0%B0%D1%81%D1%82%D0%BE%D0%BF%D0%BE%D0%BB%D0%B5-%D0%B2%D0%B0%D1%81-%D0%BE%D0%B6%D0%B8%D0%B4%D0%B0/598919/;

- нa особистій сторінці FACEBOOK позивач розмістив два фото, на яких відмічено локацію - м. Севастополь, на одному з них присутній позивач.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в порушення норм діючого законодавства позивач в`їхав на тимчасову окуповано територію України за відсутності спеціального дозволу, без дотримання встановленого порядку в`їзду до АР Крим через контрольні пункти в`їзду / виїзду, які спеціально створені Кабінетом Міністрів України за для забезпечення прав громадян, перетнув державний кордон України через закритий пункт пропуску для повітряного сполучення «Сімферополь», прийняв участь у заходах, які організовані на території АР Крим та окупаційною владою, встановлено Російською Федерацією, чим підтримав та визнав анексію частини території України та, у той же час, не визнав дійсних кордонів України відповідно до чинних міжнародних договорів.

Відтак, з огляду на обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби України щодо заборони в`їзду в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 (паспорт: тип НОМЕР_1 , виданий 13.09.2012 р. ФМС 02101), відображеного 27.08.2019 р. у вигляді штампу в закордонному паспорті позивача.

Відповідно до положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Прикордонної служби України (вул. Клочківська, буд. 228, м. Харків, 61045) про скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 07 грудня 2020 року.

Суддя Мельников Р.В.