Справа № 160/7014/20
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року Справа № 160/7014/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
1. 26.06.2020 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:
- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.03.2020 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 06.03.2020;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно із довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 № 16 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020;
- врахування в перерахунку преюдиційне рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі № 160/9682/18, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу, який надає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: половину терміну навчання у вищому навчальному закладі - 2 роки 5 місяців; стажу роботи на посаді Першого заступника начальника Дніпропетровського обласного управління юстиції - 3 роки 4 місяці 6 днів та періоду проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 22 дня.
2. Позивачем заявлено клопотання про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надати протягом одного місяця, з дати отримання рішення, звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнятого за результатами розгляду цієї справи.
3. Справу № 160/7014/20 за результатами автоматизованого розподілу передано на розгляд судді Є.О. Жуковій . 01.07.2020 суддею Є.О. Жуковою подано заяву про самовідвід у справі № 160/7014/20, ухвалою суду від 01.07.2020 заяву про самовідвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукової Є.О. задоволено, справу передано до відділу з організаційного забезпечення суду для подальшого перерозподілу.
4. Справа № 160/7014/20 за результатами повторного автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Р.З. Голобутовському 01.07.2020. Ухвалою суду від 02.07.2020 самовідвід головуючого судді Голобутовського Р.З. в адміністративній справі № 160/7014/20 задоволено, справу передано для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.
5. Справа № 160/7014/20 за результатами повторного автоматизованого розподілу передана на розгляд судді І.О. Верба 02.07.2020.
6. Ухвалою суду від 07.07.2020 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.
7. 13.07.2020 засобами поштового зв`язку від позивача на виконання вимог ухвали судом отримано виправлений адміністративний позов, його копію для відповідача, у якому зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та заявлені позовні вимоги про:
- визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.03.2020 № 96/036-22 про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 06.03.2020;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно із довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 № 16 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020;
- врахування в перерахунку преюдиційне рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі № 160/9682/18, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу, який надає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: половину терміну навчання у вищому навчальному закладі - 2 роки 5 місяців; стажу роботи на посаді Першого заступника начальника Дніпропетровського обласного управління юстиції - 3 роки 4 місяці 6 днів та періоду проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 22 дня.
8. Ухвалою суду від 20.07.2020 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву, витребувано у відповідача копію заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; копію рішення (протоколу) про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; розрахунок стажу, який зарахований до страхового стажу; копії усіх заяв позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із доданими до них документами (у разі наявності); копії рішень (протоколів) про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяв позивача / рішень суду; копію заяви від 06.03.2020 щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; пояснення із підтверджуючими доказами чи розглянута заява від 06.03.2020 по суті.
9. 11.08.2020 відповідач надав відзив із витребуваними доказами.
10. 13.08.2020 позивач надав відповідь на відзив.
11. Позивач вважає протиправною відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки така відмова не відповідає рішенню Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, оскільки з 01.01.2020 змінились складові суддівської винагороди та виникли правові підстави для перерахунку утримання.
12. Із посиланням на рішення Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 620/1116/20 позивач просив позов задовольнити.
13. У відповіді на відзив позивач зазначив, що лист від 04.05.2020 № 131/036-12 не одержував.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
14. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що позивач оскаржує лише відповідь ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 11.03.2020 № 96/036-22, аргументуючи тим, що йому відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання. Відповіддю ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 11.03.2020 № 96/036-22 не відмовлено ОСОБА_1 , а надано лише відповідь про розгляд його звернення.
15. Відповідач повторно розглянув заяву позивача від 06.03.2020 та в доповнення до листа від 11.03.2020 № 96/03.6-22 надав відповідь від 04.05.2020 № 131/036-22.
16. З 18.02.2020 порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці регулюється статтею 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно із якою розмір щомісячного довічного грошового утримання не залежить від факту проходження суддею кваліфікаційного оцінювання або призначення на посаду судді за результатами конкурсу. Питання щодо перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці вирішується відповідно до норм частини четвертої статті 142 Закону № 1402 - у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
17. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом № 1402, не пропрацював на посаді судді щонайменше 3 роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020.
18. Суддям у відставці, яким за зверненням до 18.02.2020 року перерахунок проведено з 01.01.2020 виходячи із розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ, перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020.
19. Крім того, автоматичне проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, про що зазначено в пункті 16 Рішення № 2-р/2020, може бути розглянуто при збільшенні розміру суддівської винагороди після набрання чинності Рішенням № 2-р/2020 виключно на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, наданих відповідними судами.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
20. На підставі заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді від 05.09.2018 ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання з 05.09.2018.
21. З 01.02.2019 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснено перерахунок довічного грошового утримання у зв`язку із уточненням даних.
23. 06.03.2020 ОСОБА_1 подав до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, зареєстровану за вхід. № 528, якою просив перерахувати довічне грошове утримання судді у відставці на підставі довідки від 27.02.2020 № 16, яка додана до заяви.
24. 11.03.2020 листом за вих. № 96/036-22 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області на заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повідомило, що Велика палата Конституційного Суду України 18.02.2020 прийняла Рішення № 2-р/2020 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ. Пенсійним фондом України направлено запит до Міністерства соціальної політики України щодо погодження порядку виконання рішення Конституційного Суду. Після отримання роз`яснень відділ повернеться до розгляду Вашої заяви щодо перерахунку грошового утримання, про що Вас повідомимо пізніше.
25. 04.05.2020 ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом вих. № 131/036-22, за результатами повторного розгляду заяви від 06.03.2020, у доповнення до листа від 11.03.2020 № 96/036-22, повідомило:
- з 18.02.2020 порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці регулюється статтею 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно із якою розмір щомісячного довічного грошового утримання не залежить від факту проходження суддею кваліфікаційного оцінювання або призначення на посаду судді за результатами конкурсу. Питання щодо перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці вирішується відповідно до норм частини четвертої статті 142 Закону № 1402 - у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який не проходив кваліфікаційного оцінювання, не призначався на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності Законом № 1402, не пропрацював на посаді судді щонайменше 3 роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020, яка видана Дніпропетровським окружним адміністративним судом;
- відділ відмовляє Вам у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці по заяві від 06.03.2020 та наданій довідці від 27.02.2020 № 16, яка видана Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
26. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі № 160/9682/18, яке набрало законної сили 28.03.2019, ЄДРСР № 80981587, позов ОСОБА_1 задоволено частково:
- визнано протиправними дії та розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладене у протоколі від 23.10.2018 року щодо визначення ОСОБА_1 розміру щомісячного довічного грошового утримання - 86% від суддівської винагороди виходячи зі стажу роботи на посаді судді 23 роки 8 місяців 3 дні;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву щодо призначення та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, без обмеження граничного, максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання, як судді, який на час виходу у відставку мав стаж роботи судді більше 30 років, починаючи з 05.09.2018 року, з урахуванням висновків суду.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
27. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
28. Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
29. Частиною першою статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.
30. У статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням (пункт 4 частини 5).
31. Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402).
32. Згідно з пунктом 2 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453 «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.
33. На підставі частини першої статті 142 Закону № 1402 судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
34. При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною 1 цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною 1 цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (частина друга статті 142 Закону № 1402).
35. Відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
36. Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
37. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
38. Відповідно до частини третьої статті 135 Закону № 1402 базовий розмір посадового окладу судді становить:
1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
39. Розділом ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
40. Пунктом 22 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.
41. Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453 «Про судоустрій і статус суддів».
42. До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 №2453 «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402).
43. Законом України від 16.10.2019 № 193 «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402.
44. Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:
а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;
б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402).
45. Пунктом 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
46. В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453 «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
47. Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із того, що досліджуючи поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді» Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14.12.2011 № 18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України.
48. У цьому ж Рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.
49. У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.
50. Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у своїх рішеннях, а саме: від 24.06.1999 № 6-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 01.12.2004 № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11.10.2005 № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18.06.2007 № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів), від 22.05.2008 № 10-рп/2008, а також у рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020.
51. Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 зі змінами.
52. У вказаному Рішенні (пункти 15-17) зазначено, що згідно з положеннями пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
53. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453 «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
54. Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).
55. Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац 4 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).
56. Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне забезпечення або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци 5, 6 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013). Конституційний Суд України зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.
57. Отже, судді, які вже перебувають у відставці з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402.
58. Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності. Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.
59. У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України Рішенням від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу, визнав неконституційним.
60. Згідно з частиною 1 статті 91 Закону України від 13.07.2017 № 2136 «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
61. Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
62. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402 не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
64. Набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Відтак, такі правовідносини безпосередньо пов`язуються з дією закону. Тобто, якщо це один день (втрата чинності повністю чи в окремій частині закону за рішенням Конституційного Суду України з дня його ухвалення), то цей строк закінчується о 24 години 00 хвилини цього дня. Відповідно, з 00 годин 00 хвилин наступного дня, з дати ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України, до правовідносин, що регулюється таким законодавством застосовується норма, що відповідає Конституції України, вступила у силу і діє.
65. Таким чином, перерахунок, який просить здійснити позивач з 19.02.2020, обумовлений відновленням раніше порушених його прав з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020.
66. Отже, саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402.
67. Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
68. Згідно із положеннями статті 9 Конституції України, статті 17, частини 5 статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
70. При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
71. Забезпечення державою належної оплати праці судді є запорукою дотримання гарантій права особи на розгляд справи незалежним і безстороннім судом та збереження справедливого балансу між потребами державного інтересу та необхідністю захистити права особи.
72. Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.
73. Такими гарантіями є надання суддям за рахунок держави матеріального забезпечення, зокрема суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розмір якого повністю залежить від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Важливою є і послідовність дій законодавця, особливо з огляду на сферу суспільних відносин, у якій може проявлятись непослідовність.
74. Різниця у правах суддів у відставці на перерахунок їх довічного грошового утримання судді в залежності від проходження ними кваліфікаційного оцінювання під час перебування на посаді судді та (або) необхідності пропрацювати на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.
75. Така правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду у зразковій справі № 620/1116/20 від 16.06.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020.
76. Враховуючи, що дана справа є типовою, суд у відповідності до частини 3 статті 291 КАС України застосовує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи № 620/1116/20.
77. Зважаючи на те, що позивач вийшов у відставку з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, грошове утримання має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує суддя окружного адміністративного суду.
78. Надаючи оцінку позовним вимогам про визнання протиправним рішення відповідача від 11.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із заявою від 06.03.2020, суд зазначає, що відповідач 11.03.2020 не відмовив у здійсненні перерахунку, зазначивши, що розглядатиме заяву від 06.03.2020 після отримання роз`яснень щодо поряду виконання рішення Конституційного суду України.
79. Таким чином, лист від 11.03.2020 № 96/036-22 не є рішенням про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв`язку із чим суд відмовляє у задоволенні таких позовних вимог.
80. Поряд із цим, з матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду заяви позивача від 06.03.2020 № 528 відповідач відмовив у перерахунку довічного грошового утримання судді, виклавши відмову у листі від 04.05.2020 № 131/036-22.
81. Суд зазначає, що відповідно до пункту 2 розділу 4 Указу Президента України «Про Концепцію вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів» від 10.05.2006 року № 361/2006 адміністративне судочинство спрямоване на захист прав особи у публічно-правових відносинах від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
82. За своїм статусом у суспільстві учасники таких правовідносин перебувають у нерівних умовах, тому адміністративний суд має вжити всіх передбачених за коном заходів, щоб захистити порушені органом влади права особи, в тому числі збирати докази з власної ініціативи, виходити за межі вимог сторін тією мірою, наскільки це необхідно для повного захисту прав особи.
83. З огляду на викладене, відмовляючи в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення відповідача від 11.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд виходить за межі позову, оскільки це необхідно для повного захисту порушених прав позивача та здійснює контроль легальності відмови у такому перерахунку, оформленої листом від 04.05.2020 № 131/036-22.
84. З урахуванням обставин справи та наведених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України та рішення Верховного Суду у зразковій справі, суд приходить до висновку про протиправність відмови ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви позивача від 06.03.2020 № 528 та довідки Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 № 16.
85. Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
86. Враховуючи наведену норму, обставини наявності протиправності відмови в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити позивачу, як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно із Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 № 16 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи виплату з 19.02.2020.
87. Разом з тим, позовна вимога про врахування в перерахунку преюдиційного рішення суду від 25.02.2019 у справі № 160/9682/18, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального стажу, який надає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: половину терміну навчання у вищому навчальному закладі - 2 роки 5 місяців; стажу роботи на посаді Першого заступника начальника Дніпропетровського обласного управління юстиції - 3 роки 4 місяці 6 днів та періоду проходження строкової військової служби 1 рік 11 місяців 22 дня, не підлягає задоволенню, оскільки спір щодо вказаних обставин вирішено у судовому порядку, та відповідач зобов`язаний виконувати рішення суду відповідно до статті 129-1 Конституції України, згідно із якою судове рішення є обов`язковим до виконання, та відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якою встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади та судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, органи державної влади, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
88. З системного аналізу матеріалів справи та наведених норм, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для його часткового задоволення.
89. Оскільки судом задоволено одну основну позовну вимогу немайнового характеру, із похідною вимогою, на користь позивача присуджуються понесені судові витрати на сплату судового збору за подання позову немайнового характеру.
90. При цьому, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення, оскільки за правилами статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
91. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
92. Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, відповідно до частини першої статті 382 КАС України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом, а не обов`язком суду.
93. З поданого клопотання позивача не вбачається, а судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач створюватиме перешкоди для виконання такого рішення.
94. Оскільки позивач не навів обґрунтувань та не надав доказів, що підтверджують необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього рішення.
95. Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд, -
97. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за результатами розгляду заяви від 06.03.2020 № 528, оформлену листом від 04.05.2020 вих. № 131/036-22.
98. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 № 16 з урахуванням фактично виплачених сум.
99. В іншій частині позовних вимог відмовити.
100. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.
101. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.
Суддя І.О. Верба