Справа № 560/7964/20
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7964/20
УХВАЛА

08 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Ковальчук О.К., розглянувши позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати:

наказ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 17.05.2019 року №1729 про проведення документальної планової перевірки;

наказ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 02.07.2019 року №1496 про продовження строку проведення документальної планової перевірки;

податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2019;

податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2019;

податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2019;

податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2019;

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 23.08.2019;

рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 23.08.2019;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 23.08.2019;

вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 23.08.2019.

Одночасно в позовній заяві позивач просить поновити строк звернення із вказаним позовом щодо оскарження наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області від 17.05.2019 року №1729 про проведення документальної планової перевірки та наказу ГУ ДФС у Хмельницькій області від 02.07.2019 року №1496 про продовження строку проведення документальної планової перевірки як такий, що пропущено з поважних причин.

Вирішуючи питання щодо дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 строку звернення до суду з вказаним позовом, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 05 липня 2018 року по справі №810/384/17.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Суд встановив, що про оскаржувані накази ГУ ДФС у Хмельницькій області від 17.05.2019 року №1729 про проведення документальної планової перевірки, та від 02.07.2019 року №1496 про продовження строку проведення документальної планової перевірки, позивачу було відомо ще з 17.07.2019 року, під час ознайомлення з актом документальної перевірки №0542/22-01-13-03/ НОМЕР_1 , що підтверджується його підписом. Проте, до суду з позовом про їх скасування позивач звернувся в листопаді 2020 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому, посилання позивача на карантинні обмеження при зверненні з вказаними вимогами, суд вважає безпідставними, оскільки строк звернення до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування наказів ГУ ДФС у Хмельницькій області від 17.05.2019 року №1729 та від 02.07.2019 року №1496 закінчився ще до встановлення Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 карантину.

Отже, причини пропуску строку звернення до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування наказів ГУ ДФС у Хмельницькій області від 17.05.2019 року №1729 та від 02.07.2019 року №1496 зазначені позивачем у позові, суд вважає неповажними.

Тому, позивачу необхідно подати до суду документально обґрунтовану заяву щодо інших підстав для поновлення строку звернення до суду з вказаними вимогами.

Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду вимогами про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 23.08.2019, № від 23.08.2019, вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 23.08.2019, та №Ф- від 23.08.2019, суд враховує наступне.

Строк оскарження вимоги про сплату боргу за платежем єдиного соціального внеску передбачений статтею 25 закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року №2464-VI (далі Закону №2464-VI).

Згідно з абзацами 3, 4 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень органу доходів і зборів щодо нарахування пені та застосування штрафів (абзац 4 частини 14 статті 25 Закону №2464-VI).

Отже, вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

До суду з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 23.08.2019, № від 23.08.2019, вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 23.08.2019, та №Ф- від 23.08.2019 позивач звернувся в листопаді 2020 року, тобто з пропуском 10-денного строку звернення до суду, який встановлений Законом №2464-VI.

В позовній заяві позивач вказує, що дізнався про наявність оскаржуваних вимог від бухгалтера 24 березня 2020 року. До суду з позовом про скасування вимог від 23.08.2019 позивач звернувся лише в листопаді 2020 року. В обґрунтування причин пропуску строку звернення до адміністративного суду вказує на карантинні обмеження застосовані постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 №211 (із змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України), та продовження у зв`язку із цим процесуальних строків.

Обставини, якими позивач обґрунтовує поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав суд вважає неповажними. У позовній заяві позивач просить скасувати вимоги та рішення відповідача від 23.08.2019 року, строк на оскарження яких 10 днів. При цьому, суд враховує, що карантин установлений постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 11.03.2020. Отже, строк на оскарження закінчився до встановлення карантину. Крім того, позивач не надав докази, які підтверджують дату отримання ним спірних вимог та рішень саме 24 березня 2020 року, під час дії карантину. Інші докази поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач не надав.

Документи, що додаються до позовної заяви визначені статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частини 1 статті 4 закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2020 встановлений у розмірі 2102,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 4 закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою - підприємцем адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 6 закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Предметом цього позову є дві вимоги немайнового характеру, та вісім вимог майнового характеру.

Всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позивач не надав документ про сплату судового збору.

У позовній заяві позивач заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору позивач не вказав жодних підстав та не надав доказів, які б підтверджували його скрутне матеріальне становище та неспроможність сплатити судовий збір в розмірі, визначеному законом України "Про судовий збір".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справа Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви документ про сплату судового збору за подання вказаного адміністративного позову.

За змістом частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання документально обґрунтованих пояснень щодо інших підстав для поновлення строку звернення до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування наказів ГУ ДФС у Хмельницькій області від 17.05.2019 року №1729 та від 02.07.2019 року №1496, надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, з обґрунтованими пояснення щодо причин його пропуску та доказами поважності причин пропуску з вимогами про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 23.08.2019, № від 23.08.2019, вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 23.08.2019, та №Ф- від 23.08.2019, та доказів сплати судового збору за вісім вимог майнового та дві вимоги немайнового характеру в розмірі 15264,60 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяО.К. Ковальчук