Справа № 308/11280/20
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора роти 3 взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Білей Наталії Юріївни, Управління патрульної поліції м.Ужгорода про визнання протиправною і скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачів - Інспектора роти 3 взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Білей Наталії Юріївни, Управління патрульної поліції м.Ужгорода про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі по адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №311403 від 26.02.2019 за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Ухвалою суду від 30.10.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Підставами для залишення позовної заяви без руху було недотримання позивачем вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України, зокрема не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Окрім того судом було визнано неповажними наведені позивачем підстави для поновлення строку із зверненням до суду.

У межах встановленого судом строку 30.11.2020 через канцелярію суду надійшла заява позивача про усунення недоліків. У вказаній заяві позивач на виконання вимог ухвали від 30.10.2020 надав суду документ про сплату судового збору у встановленому розмірі. Обґрунтовуючи додаткові підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивач вказав, що при складенні відповідачем протоколу за ст.124 КУпАП позивачу було видано його копію та запропоновано поставити підписи на документах, що надавалися інспектором, серед яких могла бути і оскаржена постанова, в якій йому вказали графи де необхідно поставити підписи. Однак, як зазначає позивач, фактично копії оскаржуваної постанови ним не отримано. Відтак, позивач вважає поновлення строку на оскарження у даному у даному випадку буде виправданим, оскільки пропуск строку стався з вини недобросовісної поведінки відповідача при оформленні оскаржуваної постанови; оскарження здійснюється з метою виправлення помилки, яка має суттєве значення для захисту прав та інтересів, становить значний суспільний інтерес для недопущення подібних помилок відповідача у майбутньому стосовно інших суб`єктів учасників подібних правовідносин.

Дослідивши матеріали адміністративного позову та заяви про усунення недоліків, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як встановлено судом, та не заперечується відповідачем, в оскаржуваній постанові міститься підпис відповідача ОСОБА_1 . Окрім того, як випливає зі змісту позову, позивачу було відомо про оформлення матеріалів інспектором за фактом відсутності в позивача полісу страхування, оскільки, як зазначає позивач, він надавав пояснення інспектору щодо наявності такого полісу, однак той не звертав на них уваги.

Позивач також зазначає, що матеріали оскаржуваної постанови були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Відтак, навіть допускаючи можливе неотримання оскаржуваної постанови позивачем у день її винесення інспектором, останній не був позбавлений можливості скористатись своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи та отримання її копії у встановленому законом порядку ще на етапі розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у суді першої інстанції.

Відтак наведена обставина не може розглядатися судом як доказ поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, адже є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючих обставин, які не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з даним адміністративним позовом, чи пов`язані з дійсно істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що перешкоджають особі вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд зазначає, що як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя. Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Суд також керується правовими висновками Європейського Суду з прав людини, який неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України"). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

Крім того, суд зазначає, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що саме строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності, остаточності та захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка б могла виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 09.01.2013 у справі "Олександр Волков проти України" (п.137), рішення від 22.10.1996 року у справі "Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства" (п. 51).

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Слід зауважити, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Таким чином, аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, позивач не довів суду належними та допустимими доказами, за яких саме поважних причин було пропущено строк на звернення до суду, а наведені позивачем причини не є поважними.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, а підстави, вказані ним у заяві про поновлення строків звернення до суду визнані судом неповажними, тому наявні підстави для повернення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 123, 169, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора роти 3 взводу 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Білей Наталії Юріївни, Управління патрульної поліції м.Ужгорода про визнання протиправною і скасування постанови, - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати позивачеві разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник