Справа № 420/12803/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лиманського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Лиманського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2020 року ВП №63506758 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів на підставі договору про сплату аліментів на дитину в сумі 124961,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.11.2020 р. постановою головного державного виконавця Лиманського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Луценко Іриною Іванівною відкрито виконавче провадження з виконання ВН №797, виданого 29.10.2019р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів на підставі договору про сплату аліментів на дитину в сумі 124961,02 грн.

Однак, в матеріалах виконавчого провадження ВП №63506758, які знаходяться в доступі на офіційному веб-порталі Міністерства юстиції України «Автоматизована система виконавчого провадження», не міститься зазначеного виконавчого напису нотаріуса №797, датованого 29.10.2019 р. про стягнення з позивача заборгованості у визначеній сумі 124961,02 грн. Натомість, в доступі АСВП в матеріалах зазначеного виконавчого провадження міститься копія виконавчого напису нотаріуса від 29 жовтня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №797, яким запропоновано звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 138859,27 грн., які належать ОСОБА_1 .

У наведеному виконавчому написі зазначено, що кошти у розмірі 124691,02 грн. на підставі договору про сплату аліментів на дитину, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мартьяновою Т.О. 08 січня 2019 року за реєстровим №19 ОСОБА_1 мав сплатити ОСОБА_2 . Строк платежу за Договором настав 10 квітня 2020 року.

Визначено, що строк за який провадитися стягнення: з 10 квітня 2020 року по 10 жовтня 2020 року.

За рахунок коштів запропоновано задовольнити вимоги ОСОБА_2 у розмірі: заборгованість по основному зобов`язанню - 69982,90 грн.; пеню - 54708,12 грн.; розмір плати за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника - 14168,25 грн.

Із зазначеного вбачається, що виконавчий напис нотаріуса, копія якого міститься в матеріалах виконавчого провадження ВП №63506758 у АСВП не є тим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження №63506758. Про наведене свідчить також той факт, що зазначений у постанові про відкриття виконавчого провадження виконавчий документ набрав чинності 29.10.2019 р., тоді як виконавчий напис нотаріуса, який міститься в матеріалах справи, вчинено на рік пізніше.

Позивач вказав, що матеріали виконавчого провадження не містять виконавчого документу, щодо виконання якого відкрито виконавче провадження ВП №63506758.

На думку позивача, зазначені обставини свідчать про протиправність дій відповідача щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №63506758 від 05.11.2020 р.

Позивач зазначив, що відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Оскільки виконавчого напису нотаріусу №797, виданого 29.10.2019 р. щодо стягнення заборгованості в сумі 124961,02 грн., матеріали виконавчого провадження №63506758 не містять, та взагалі не встановлено, чи існує такий документ, він не підлягає примусовому виконанню.

Позивач вказав, що виконавчий документ, який міститься в матеріалах зазначеного виконавчого провадження також не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, в ньому не визначено дату прийняття і номеру рішення, згідно з яким видано документ, не визначено осіб - стягувача і боржника, та не наведено інформації щодо їх прізвища, імені, по-батькові та іншої інформації щодо стягувача і боржника, яка має зазначатись у виконавчому документі відповідно до наведеної норми Закону.

Державним виконавцем Лиманського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було протиправно та безпідставно винесено постанову від 05.11.2020 р. про відкриття виконавчого провадження з виконання ВН №797, виданого 29.10.2019 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів на підставі договору про сплату аліментів на дитину, в сумі 124961,02 грн.

Ухвалою від 25.11.2020 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 грудня 2020 року о 12:15 год. У відповідача витребувано матеріали виконавчого провадження.

У судове засідання, призначене на 03 грудня 2020 року о 12:15 год., сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

03.12.2020 року через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідач та третя особа про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Частиною 3 ст.268 КАС України визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України, у строк, встановлений ч.4 ст.287 КАС України.

30.11.2020 року засобами електронного зв`язку від представника відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, відповідно до яких відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У запереченнях на позовну заяву відповідач зазначив, що 04.11.2020 року на адресу відділу із заявою стягувача надійшов виконавчий напис приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. №797 від 29.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості по аліментах та пеню у розмірі 124691,02 грн.

У зв`язку з цим 05.11.2020 року державним виконавцем, керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63506758.

Відповідач вказав, що у процесі реєстрації виконавчого документу в базу АСПВ спеціалістом відділу було допущено механічну описка, а саме: замість дати видачі виконавчого напису 29.10.2020 року вказано 29.10.2019 рік.

При виявленні вказаної механічної помилки державним виконавцем 26.11.2020 року винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних №63506758 та внесено відповідні зміни щодо дати винесення виконавчого напису з 29.10.2019 року на 29.10.2020 рік, копію вказаної постанови направлено сторонам виконавчого провадження, в тому числі й на адресу боржника ОСОБА_1 .

Також державним виконавцем 26.11.2020 року винесено постанову №63506758 про виправлення описки у процесуальному документі (в постанові про відкриття виконавчого провадження) та внесено зміни в постанову про відкриття виконавчого, та замість дати видачі виконавчого документу 29.10.2019 року змінено на 29.10.2020 року.

Відповідач вважав, що вказана механічна описка виправлена та не має суттєвого значення при примусовому виконанні напису приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавель М.В. №797 від 29.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості по аліментах та пені у розмірі 124691,02 грн.

03.12.2020 року засобами електронного зв`язку від представника третьої особи надійшли пояснення, відповідно до яких третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа зазначила, що допущена державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження помилка в частині дати видачі виконавчого документу була виправлена державним виконавцем, та не перешкоджає подальшому проведенню виконавчих дій, а також не перешкоджає боржнику сплатити кошти в сумі, визначеній у виконавчому написі.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 08.01.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про сплату аліментів на дитину (а.с. 96).

29.10.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №797, яким запропоновано звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 138859,27 грн., які належать ОСОБА_1 . У наведеному виконавчому написі зазначено, що кошти у розмірі 124691,02 грн. на підставі договору про сплату аліментів на дитину, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мартьяновою Т.О. 08 січня 2019 року за реєстровим №19, ОСОБА_1 мав сплатити ОСОБА_2 . Строк платежу за Договором настав 10 квітня 2020 року. Визначено, що строк за який провадитися стягнення: з 10 квітня 2020 року по 10 жовтня 2020 року. За рахунок коштів запропоновано задовольнити вимоги ОСОБА_2 у розмірі: заборгованість по основному зобов`язанню - 69982,90 грн.; пеню - 54708,12 грн.; розмір плати за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника - 14168,25 грн. (а.с. 97).

У подальшому ОСОБА_2 звернулася до Лиманського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавля М.В. від 29.10.2020 року №797. У вказаній заяві стягувач просила стягнути з боржника кошти в сумі 124961,02 грн. (а.с. 50).

05.11.2020 року головний державний виконавець Лиманського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Луценко І.І., керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №63506758 з виконання виконавчого напису №797, виданого 29.10.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів на підставі договору про сплату аліментів в сумі 124961,02 грн. (а.с. 99).

У вказаній постанові державним виконавцем була допущена описка у даті виконавчого напису №797, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В., а саме: замість дати "29.10.2020 року" помилково була зазначена дата "29.10.2019 року".

У процесі реєстрації виконавчого документу в базу АСВП спеціалістом відділу була допущена описка, а саме: замість дати видачі виконавчого напису "29.10.2020 року" вказано "29.10.2019 року". При виявленні вказаної механічної помилки державним виконавцем 26.11.2020 року винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних №63506758 та внесено відповідні зміни щодо дати винесення виконавчого напису з 29.10.2019 року на 29.10.2020 рік (а.с. 111).

Також державним виконавцем 26.11.2020 року винесено постанову №63506758 про виправлення описки у процесуальному документі (в постанові про відкриття виконавчого провадження) та внесено зміни в постанову про відкриття виконавчого провадження, а саме: замість дати видачі виконавчого документу "29.10.2019 року" зазначена правильна дата "29.10.2020 року" (а.с. 113).

Вносячи ці виправлення, державний виконавець у постанові від 26.11.2020 року вказав про внесення виправлень до постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.11.2020 року, тому в подальшому державний виконавець постановою від 07.12.2020 року про виправлення помилки у процесуальному документі, вніс виправлення до документа "Постанова про відкриття виконавчого провадження" від 05.11.2020 та виправив у вказаній постанові про відкриття виконавчого провадження № 63506758 від 05.11.2020 року дату видачі виконавчого документу з 29.10.2019 року на 29.10.2020 рік. Вказану постанову державний виконавець додав до додаткових заперечень від 07.12.2020 року (а.с.116-118).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII).

Так, статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно зі ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Згідно частин 1, 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Суд бере до уваги доводи відповідача, що виконавчий документ - виконавчий напис №797, виданий 29.10.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Журавлем М.В., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 08.01.2019 року, відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та містить усі необхідні реквізити.

Згідно абз.2 пункту 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 02.04.2012 № 512/5 (зі змінами), якщо під час проведення виконавчих дій встановлено дані, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, або виявлено технічну помилку, описку в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, виконавець своєю постановою змінює або доповнює реєстраційні дані в автоматизованій системі. Така постанова виконавця долучається до матеріалів виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що допущена в процесі реєстрації виконавчого документу в базі АСВП описка в даті виконавчого напису № 797, що зазначена у постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2020 року, була виправлена державним виконавцем шляхом винесення відповідних постанов, що відповідає приписам наведеної вище Інструкції.

Суд вважає, що вказана описка є очевидною, ця описка виправлена відповідачем самостійно, а тому вона не є підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Стосовно суми стягнення, зазначеної у постанові про відкриття виконавчого провадження №63506758 від 05.11.2020 року, суд зазначає, що згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Журавля М.В. №797 від 29.10.2020 року, загальна сума стягнення становить 138859,27 грн.

Як зазначено судом вище, вказана сума складається з заборгованості по основному зобов`язанню - 69982,90 грн.; пені - 54708,12 грн.; розміру плати за вчинення виконавчого напису, яка підлягає стягненню з боржника - 14168,25 грн.

Дійсно, сума основного зобов`язання та пені разом складають 124691,02 грн., проте загальна сума стягнення, з урахуванням розміру плати за вчинення виконавчого напису, яка також підлягає стягненню з боржника, складає 138859,27 грн.

Тобто, стягувачем в заяві про примусове виконання виконавчого напису вказано про необхідність стягнення боргу у розмірі 124961,02 грн., тобто частини боргу, що не виходить за межі загальної суми стягнення за виконавчим документом.

При прийнятті виконавчого документу до виконання державний виконавець виносить постанову про відкриття виконавчого провадження на суму (повну чи часткову), що зазначена в заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження, якщо вона не перевищує суму стягнення за виконавчим документом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач, виносячи оскаржувану постанову від 05.11.2020 року ВП №63506758 про відкриття виконавчого провадження, діяв на підставі Закону України Про виконавче провадження та у межах своїх повноважень. Дана постанова прийнята обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо, пропорційно.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, оскаржуване позивачем рішення відповідача відповідає приписам ч.2 ст.2 КАС України, і підстав для його скасування суд не вбачає, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Лиманського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: вул. Центральна, 75, смт. Доброслав, Лиманський район, Одеська область, 67500, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ), про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2020 року ВП №63506758 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів на підставі договору про сплату аліментів на дитину в сумі 124961,02 грн. відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Андрухів