Справа № 640/2965/19
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року м. Київ № 640/2965/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби
доПублічного акціонерного товариства «Донбасенерго»
пропідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2019 Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (далі - відповідач), в якому просить суд застосувати арешт коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що контролюючим органом виявлено недостовірність даних, що містяться в уточнюючих розрахунках, у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2015 року, за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року; аналіз податкових декларацій з ПДВ свідчить, що відповідачем не нераховані податкові зобов`язання з ПДВ на суму використаних товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку; Запорізьким відділенням Офісу великих платників податків ДФС на адресу відповідача були направлені запити від 29.10.2018 № 44537/10/28-10-47-09, від 15.11.2018 № 47661/10/28-10-47-09, від 14.12.2018 № 52989/10/28/10-47-09, від 03.01.2019 № 364/10/28-10-47-09 щодо надання письмових пояснень та документальних підтверджень стосовно уточнення показників податкової звітності з ПДВ; відповідач відмовив в наданні пояснень та документальних підтверджень; на підставі п.п. 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 ПК України фіскальним органом було прийнято наказ № 261 від 08.02.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго»» з питань повноти та достовірності декларування податкових зобов`язань з ПДВ згідно поданих уточнюючих розрахунків у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за серпень 2015 року, за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року; 18.02.2019 фахівцями контролюючого органу було здійснено вихід за юридичною адресою ПАТ «Донбасенерго», але посадові особи відповідача відмовились розписатися у направленні на перевірку та допустити перевіряючих до проведення перевірки, про що були складені відповідні акти; згідно із п.п. 94.2.3 п. 94.2, п. 94.6 ст. 94 ПК України у позивача є правові підстави для звернення до суду із позовом про застосування арешту коштів на рахунках відповідача.

Справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу було передано судді Пащенку К.С.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2019 позовну заяву Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України було залишено без руху; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 27.02.2019.

19.03.2019 ухвалою суду було відкрито провадження в адміністративній справі № 640/2965/19; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні без виклику учасників справи і проведення судового засідання.

29.03.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадженні у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/2581/19, в рамках якої розглядається позов ПАТ «Донбасенерго» про визнання протиправним і скасування наказу № 261 від 08.02.2019 «Про проведення документальної виїзної позапланової перевірки ПАТ «Донбасенерго»».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2019 провадження у справі № 640/2965/19 за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до ПАТ «Донбасенерго» зупинено до вирішення адміністративної справи та набрання законної сили рішенням у справі № 640/2581/19.

26.11.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, до якого відповідач додав рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 640/2581/19 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2019 у справі № 640/2581/19.

Також відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна платника податків може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки на наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; з наказу позивача № 261 від 08.02.2019 слідує, що підставою для призначення перевірки є ненадання відповідачем пояснень та документальних підтверджень на обов`язкові запити контролюючого органу та п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України; втім з п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України вбачається, що обов`язковою передумовою для здійснення документальної перевірки є направлення платнику податків запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження, в якому зазначено виявлену недостовірність даних, які містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; водночас у запитах контролюючого органу від 29.10.2018 № 44537/10/28-10-47-09, від 15.11.2018 № 47661/10/28-10-47-09, від 14.12.2018 № 52989/10/28/10-47-09, від 03.01.2019 № 364/10/28-10-47-09 конкретно не визначено жодної із шести визначених у п.п. 73.3 ст. 73 ПК України підстав для направлення такого запиту; платник податків звільняється від обов`язку надавати відповіді на запити, які не відповідають вимогам чинного законодавства; рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 640/2581/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2019 у справі № 640/2581/19, встановлена відсутність законних підстав проведення документальної перевірки ПАТ «Донбасенерго», внаслідок чого наказ № 261 від 08.02.2019 визнано протиправним та скасовано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.11.2019 провадження у справі № 640/2965/19 за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до ПАТ «Донбасенерго» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту платника податків поновлено.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся до ПАТ «Донбасенерго» із запитами:

- від 29.10.2018 № 44537/10/28-10-47-09, в якому просив надати інформацію щодо розміру сформованої повної та виробничої собівартості відпущеної електроенергії у мережі ДП «РЕМ» в серпні 2015 року у кількості 107 699 066 кВт/год. (в розрізі оподатковуваних статей витрат та контрагентів - постачальників товарів (робіт, послуг)) та первинні документи, на підставі яких таку собівартість було сформовано;

- від 15.11.2018 № 47661/10/28-10-47-09, в якому просив надати інформацію щодо розміру сформованої повної та виробничої собівартості відпущеної електроенергії у мережі ДП «РЕМ» в вересні 2015 року у кількості 101 494 633 кВт/год. (в розрізі оподатковуваних статей витрат та контрагентів - постачальників товарів (робіт, послуг)) та первинні документи, на підставі яких таку собівартість було сформовано;

- від 14.12.2018 № 52989/10/28-10-47-09, в якому просив надати інформацію щодо розміру сформованої повної та виробничої собівартості відпущеної електроенергії у мережі ДП «РЕМ» в жовтні та листопаді 2015 року (в розрізі оподатковуваних статей витрат та контрагентів - постачальників товарів (робіт, послуг)) та первинні документи, на підставі яких таку собівартість було сформовано;

- від 03.01.2019 № 364/10/28-10-47-09, в якому просив надати інформацію щодо розміру сформованої повної та виробничої собівартості відпущеної електроенергії у мережі ДП «РЕМ» в грудні 2015 року (в розрізі оподатковуваних статей витрат та контрагентів - постачальників товарів (робіт, послуг)) та первинні документи, на підставі яких таку собівартість було сформовано.

Листом від 20.11.2018 № 01-1.7/02606 ПАТ «Донбасенерго» повідомило Запорізьке управління Офісу великих платників податків, що запит від 29.10.2018 № 44537/10/28-10-47-09 не відповідає вимогам законодавства, оскільки не містить конкретної підстави для його надіслання, а отже ПАТ «Донбасенерго» не вбачає підстав для надання інформації щодо сформованої повної та виробничої собівартості відпущеної електроенергії у мережі ДП «Регіональні електричні мережі» в серпні 2015 року та первинних документів, на підставі яких таку собівартість було сформовано.

Листом від 05.12.2018 № 01-1.7/02717 ПАТ «Донбасенерго» повідомило Запорізьке управління Офісу великих платників податків, що запит від 15.11.2018 № 47661/10/28-10-47-09 не відповідає вимогам законодавства, оскільки не містить конкретної підстави для його надіслання, а отже ПАТ «Донбасенерго» не вбачає підстав для надання інформації щодо сформованої повної та виробничої собівартості відпущеної електроенергії у мережі ДП «Регіональні електричні мережі» в вересні 2015 року та первинних документів, на підставі яких таку собівартість було сформовано.

Листом від 11.01.2019 № 01-1.7/00073/1 ПАТ «Донбасенерго» повідомило Запорізьке управління Офісу великих платників податків, що запит від 14.12.2018 № 52989/10/28-10-47-09 не відповідає вимогам законодавства, оскільки не містить конкретної підстави для його надіслання, а отже ПАТ «Донбасенерго» не вбачає підстав для надання інформації щодо сформованої повної та виробничої собівартості відпущеної електроенергії у мережі ДП «Регіональні електричні мережі» в жовтні-листопаді 2015 року та первинних документів, на підставі яких таку собівартість було сформовано.

Листом від 22.01.2019 № 01-1.7/00133 ПАТ «Донбасенерго» повідомило Запорізьке управління Офісу великих платників податків, що запит від 03.01.2019 № 367/10/28-10-47-09 не відповідає вимогам законодавства, оскільки не містить конкретної підстави для його надіслання, а отже ПАТ «Донбасенерго» не вбачає підстав для надання інформації щодо сформованої повної та виробничої собівартості відпущеної електроенергії у мережі ДП «Регіональні електричні мережі» в грудні 2015 року та первинних документів, на підставі яких таку собівартість було сформовано.

08.02.2019 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було видано наказ № 261 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго», яким, у зв`язку із ненаданням ПАТ «Донбасенерго» пояснень та документальних підтверджень на обов`язкові запити Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС від 29.10.2018 № 44537/10/28-10-47-09, від 15.11.2018 № 47661/10/28-10-47-09, від 14.12.2018 № 52989/10/28/10-47-09, від 03.01.2019 № 364/10/28-10-47-09, на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 71, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України наказано: провести документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Донбасенерго» з 18.02.2019 тривалістю 15 робочих днів; перевірку провести з метою дослідження питання повноти та достовірності декларування податкових зобов`язань з ПДВ згідно із поданими уточнюючими розрахунками у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок: за серпень 2015 року, за вересень 2015 року, за жовтень 2015 року, за листопад 2015 року, за грудень 2015 року.

На підставі вказаного наказу Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було оформлено направлення на перевірку № 35 від 15.02.2019 та № 36 від 15.02.2019.

18.02.2019 співробітниками Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було складено:

- Акт № 2/28-10-47-09/23343582 про відмову від підпису у направленнях № 35, 36 від 15.02.2019 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки;

- Акт № 3/28-10-47-09/23343582 про відмову від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

19.02.2019 начальником Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт усього належного ПАТ «Донбасенерго» майна.

20.02.2019 Офіс великих платників податків ДФС звернувся із позовом до суду про застосування арешту коштів на рахунках платника податків - ПАТ «Донбасенерго».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з вимогами п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Пунктом 81.2 ст. 81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Відповідно до п. 81.3 ст. 81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Як зазначалось вище, 08.02.2019 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було видано наказ № 261 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго»», яким, у зв`язку із ненаданням ПАТ «Донбасенерго» пояснень та документальних підтверджень на обов`язкові запити Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС від 29.10.2018 № 44537/10/28-10-47-09, від 15.11.2018 № 47661/10/28-10-47-09, від 14.12.2018 № 52989/10/28/10-47-09, від 03.01.2019 № 364/10/28-10-47-09, на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 71, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Донбасенерго» з 18.02.2019 тривалістю 15 робочих днів.

На підставі вказаного наказу Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби були оформлені направлення на перевірку № 35 від 15.02.2019 та № 36 від 15.02.2019.

Відповідач відмовився від підпису у направленнях на перевірку та не допустив перевіряючих до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, у зв`язку із чим 18.02.2019 співробітниками Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було складено:

- Акт № 2/28-10-47-09/23343582 про відмову від підпису у направленнях № 35, 36 від 15.02.2019 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки;

- Акт № 3/28-10-47-09/23343582 про відмову від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Згідно з п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п. 94.3 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків (п. п. 94.4 ст. 94 ПК України).

Згідно з п. 94.5 ст. 94 ПК України умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Пунктом 94.10 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

До того ж, п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України встановлено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою. У разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до нього документів. Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Отже, податковий орган повинен звернутися за підтвердженням адміністративного арешту майна в межах 96 годин, протягом яких суд може такий арешт підтвердити. Недотримання вищеозначеного строку, який в силу абз. 2 п. 94.10 ст. 94 ПК України не може бути продовжений, унеможливлює правозастосування цієї норми в силу законодавчих приписів.

З матеріалів справи вбачається, що 19.02.2019 начальником Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт усього належного ПАТ «Донбасенерго» майна.

20.02.2019 Офіс великих платників податків ДФС звернувся із позовом до суду про застосування арешту коштів на рахунках платника податків - ПАТ «Донбасенерго».

Таким чином строк, встановлений ст. 94 ПК України для звернення до суду з заявою про застосування адміністративного арешту майна платника податків, позивачем не пропущений.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 640/2581/19 встановлена відсутність законних підстав проведення документальної перевірки ПАТ «Донбасенерго», внаслідок чого наказ № 261 від 08.02.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго»» визнано протиправним та скасовано.

Так, в рішенні від 14.05.2019 у справі № 640/2581/19 суд зазначає: «З тексту оскаржуваного наказу вбачається, що підставою для призначення перевірки є ненадання ПАТ «Донбасенерго» пояснень та документальних підтверджень на обов`язкові запити Запорізького управління Офісу великих платників податків ДФС від 29.10.2018 №44537/10/28-10-47-09, від 15.11.2018 №47661/10/28-10-47-09, від 14.12.2018 №52989/10/28-10-47-09, від 03.01.2019 №364/10/28-10-47-09 та норма п.п. 78.1.4 п.78.1 ст. 78 ПК України.

Так, із зазначених вище запитів про надання інформації та її документального підтвердження вбачається, що відповідач з метою виконання функцій, покладених на контролюючі органи щодо здійснення адміністрування податків і зборів, контролю за своєчасністю, достовірністю та повнотою нарахування та сплати податків, визначених пп.19.1.1, пп.19.1.2 п.191. ст. 19 ПК України, відповідно до пп. 20.1.2, пп.20.1.3, пп.20.1.42, пп.20.1.43, пп.20.1.45 п. 20.1 ст. 20 ПК України. В той же час, у вказаному запиті контролюючого органу конкретно не визначено жодної з шести, визначених у п. 73.3 ст. 73 ПК України, підстав для направлення такого запиту.

Зокрема, у жодному вказаних запитах контролюючого органу не зазначено про виявлену недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих позивачем.

В запитах контролюючого органу від 29.10.2018 № 44537/10/28-10-47-09 та від 15.11.2018 № 47661/10/28-10-47-09 зазначено, що вони направлені з метою виконання функцій, покладених на контролюючі органи щодо здійснення адміністрування податків і зборів, контролю за своєчасністю, достовірністю та повнотою нарахування та сплати податків. Також у цих запитах зазначається, що ненадання пояснень на запити є підставою для проведення документальної позапланової перевірки за пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України.

В запитах контролюючого органу від 14.12.2018 № 52989/10/28-10-47-09 та від 03.01.2019 № 364/10/28-10-47-09 вказується, що за даними, які є у розпорядженні контролюючого органу неможливо ідентифікувати контрагента, податкові накладні, вид та обсяги операцій по яким здійснено коригування, та, відповідно, неможливо здійснити контроль за достовірністю та повнотою нарахування податків та зборів.

Тобто, з тексту запитів контролюючого органу вбачається, що він не виявив недостовірності даних, які містяться у податкових деклараціях, поданих позивачем, а лише намагається їх виявити шляхом отримання доступу до документів позивача у спосіб, який не передбачено чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що запити контролюючого органу від 29.10.2018 № 44537/10/28-10-47-09, від 15.11.2018 № 47661/10/28-10-47-09, від 14.12.2018 № 52989/10/28-10-47-09 та від 03.01.2019 № 364/10/28-10-47-09 не відповідають п.73.3 ст.73 ПК України, а тому ПАТ «Донбасенерго» не було обов`язку надавати відповіді на вказані запити.

З огляду на зазначене запити контролюючого органу про надання інформації був оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому позивач звільнений від обов`язку надавати відповідь на вказаний запит, що прямо передбачено п. 73.3. ст. 73 ПК України, у зв`язку з чим контролюючий орган був позбавлений права приймати наказ про призначення позапланової виїзної перевірки платника податків з підстав визначених пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України (не надання пояснень та їх документального підтвердження), що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

Таким чином, у разі, якщо запит контролюючого органу про надання інформації оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, зокрема в якому чітко не зазначено підстави для його направлення (надсилання), платник податку звільняється від обов`язку надання відповіді на такий запит, що в свою чергу виключає право контролюючого органу призначати проведення перевірки з підстав ненадання пояснень та їх документальних підтверджень на обов`язковий письмовий запит, а у разі прийняття рішення, оформленого наказом, про призначення перевірки за вказаних обставин такий наказ може бути визнано протиправним та скасовано».

Вказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2019 у справі № 640/2581/19.

За приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За вказаних обставин, станом на момент розгляду даної справи наказ № 261 від 08.02.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Донбасенерго»» визнано протиправним та скасовано, що, в свою чергу, нівелює можливість застосування до платника податків встановлених п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України наслідків недопуску до перевірки у вигляді арешту майна.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що вимоги контролюючого органу не є обґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Принагідно суд акцентує увагу, що згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ст. 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 (справа № 802/2236/17-а).

Отже, виходячи із заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд доходить висновку, що вимоги контролюючого органу не є обґрунтованими, а відтак правові підстави для їх задоволення відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 72-78, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Офісу великих платників податків ДФС до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» відмовити повністю.

Рішення, відповідно до ст. 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до пп. 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя К.С. Пащенко