Справа № 640/11567/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування, архітектури та планування територій Міністерства розвитку громад та територій України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту містобудування, архітектури та планування територій Міністерства розвитку громад та територій України, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про:

- визнання протиправними дій Департаменту містобудування, архітектури та планування територій Міністерства розвитку громад та територій України, що полягають у неналежному розгляді звернень ОСОБА_1 : №КО-10559984 від 25.04.2020, №КО-10618288 від 07.05.2020, №КО-10630061 від 11.05.2020, №КО-10630147 від 11.05.2020;

- зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України та Департаменту містобудування, архітектури та планування територій Міністерства розвитку громад та територій України розглянути звернення ОСОБА_1 : №КО-10559984 від 25.04.2020, №КО-10618288 від 07.05.2020, №КО-10630061 від 11.05.2020, №КО-10630147 від 11.05.2020 по суті та надати на них обґрунтовану відповідь відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представником відповідача було подано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.04.2020 позивачем подано звернення №КО-10559984 за допомогою державного веб-порталу "Урядовий контактний центр" щодо фактів корупції та бездіяльності Державної архітектурно-будівельної інспекції України під час проведення державного архітектурно-будівельного контролю за об`єктом будівництва за адресою: м. Київ, вул. Сагайдака, 101. За підсумками звернення просив провести перевірку діяльності Державної архітектурно-будівельної інспекції України та утворити тимчасову комісію для вивчення ситуації із вказаним об`єктом будівництва.

07.05.2020 позивачем подано звернення №КО-10618288 за допомогою державного веб-порталу "Урядовий контактний центр" щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника Державної архітектурно-будівельної інспекції України ОСОБА_2 за відсутність організації роботи юридичного відділу Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

11.05.2020 позивачем подано звернення №КО-10630061 за допомогою державного веб-порталу "Урядовий контактний центр" до Міністерства розвитку громад та територій України із проханням провести службову перевірку обставин відсутності в розпорядженні Державної архітектурно-будівельної інспекції України копій документів щодо об`єкту будівництва за адресою: м. Київ, вул. Сагайдака, 101 за період 2008-2017 роки, а також №КО-10630147 з проханням провести службову перевірку обставин законності реєстрації відповідачем-1 сертифікату IY47 щодо об`єкту з класом наслідків ССЗ "Будівництво "житлових будинків із об`єктами соціально-побутового призначення та підземними паркінгами за адресою: м. Київ, вул. Сагайдака, 101 в Дніпровському районі м. Києва, 2 черга будівництва, 5 пусковий комплекс, житловий будинок № 2 (4 секція та паркінг)".

Як вбачається з реєстраційної картки звернення, звернення позивача від 25.04.2020 №КО-10559984 зареєстровано за №КО-10559984/Д1 від 27.04.2020.

За результатами розгляду звернення позивача №КО-10559984/Д1 від 27.04.2020 Департаментом містобудування, архітектури та планування територій Міністерства розвитку громад та територій України надано відповідь від 13.05.2020 №40-201-(90-9)/3471-20 в якій вказано, що вирішення питань, порушених у зверненні та здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю за адресою: м. Київ, вул. Сагайдака, 101 можливо лише після початку функціонування Державної інспекції містобудування України.

За результатами розгляду звернення позивача №КО-10618288 від 07.05.2020, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України надано відповідь від 20.05.2020 №40-702-(90-9)/3594-20, в якій вказано наступне.

"Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01.01.2020. Представники юридичного відділу Департаменту не є представниками Держархбудінспекції у порядку його самопредставництва чи адвокатами і на даний час не можуть здійснювати представництво в судах, в тому числі в судовій справі № 640/16016/19. Крім того, на даний час у посадових осіб департаменту відсутні правові підстави та повноваження для оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.01.2019 про повернення апеляційної скарги Держархбудінспекції та ухвали Верховного Суду від 16.03.2020 про повернення касаційної скарги в судовій справі № 640/16016/19. Крім того, Держархбудінспекція, як центральний орган виконавчої влади, відповідно до абзацу другого пункту 14 Положення про державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294, фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету, видатки на оплату адвокатських послуг у річному плані закупівель Держархбудінспекції на 2020 рік не передбачено.".

За результатами розгляду звернення позивача №КО-10630061 від 11.05.2020, Державної архітектурно-будівельної інспекції України надано відповідь від 25.05.2020 №40-702-(90-9)/3664-20, в якій вказано наступне.

"Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві видано замовнику будівництва ВАТ "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій" та генеральному підряднику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Північно-Східна будівельна компанія" дозвіл на виконання будівельних робіт із будівництва житлових будинків з об`єктами соціально-культурного призначення та підземними паркінгами за адресою: м. Київ, вул. Сагайдака, 101 у Дніпровському районі м. Києва від 26.05.2008 №0376-Дн/Р. 24.04.2009 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві перереєстровано зазначений дозвіл за №1335-Дн/Р. Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2017 у справі 755/6813/17 та протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 25.07.2017 в департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві слідчим Дніпровського УП ГУННП вилучено документи щодо згаданого об`єкту будівництва. Разом з тим, відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2017 у справі 755/6813/17 проектна документація на зазначений об`єкт будівництва не вилучалась, оскільки не перебувала в Держархбудінспекції або Департаменті. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №218 "Про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" Держархбудінспекція перебуває у стані ліквідації. Вищезазначене унеможливлює здійснення Держархбудінспекцією заходів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а також відсутні підстави для звернення до правоохоронних органів з приводу повернення запитуваних документів.".

Отже, як вбачається з матеріалів справи, 13.05.2020 позивачем отримано лист від Департаменту містобудування, архітектури та планування територій Міністерства розвитку громад та територій України згідно якого вбачається, що вирішення питань, порушених у зверненнях №КО-10559984/д1 від 25.04.2020, №КО-10618288 від 07.05.2020, №КО-10630061 від 11.05.2020, №КО-10630147 від 11.05.2020 та здійснення державного архітектурно-будівельного контролю можливо після початку функціонування Державної інспекції містобудування України.

Спірні правовідносини виникли у сфері розгляду звернень громадян і стосуються повноти і своєчасності розгляду звернень позивача щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення врегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №396/96-ВР (далі - Закон №396/96-ВР).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про звернення громадян" законодавство України про звернення громадян включає цей закон та інші акти законодавства, що видаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), скарги і заяви (клопотання) й останніми є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Приписами статті 5 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Положеннями статті 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, серед іншого, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення, забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Суд вказує, що в силу приписів "Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затверджених Постановою кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 року № 408), Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Держархбудінспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основним завданням Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме: підготовка і внесення на розгляд Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань, що належать до компетенції Держархбудінспекції; здійснення в межах повноважень, визначених законом, державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт; здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), під час провадження ними містобудівної діяльності; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві у визначених законодавством випадках; ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, та здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань: проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; скасовує чи зупиняє дію прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених законом повноважень рішень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з одночасним складенням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції; складає акти перевірок, протоколи про вчинення правопорушень, розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень, накладає штрафи відповідно до закону; приймає в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає відповідні сертифікати або відмовляє у їх видачі, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації, внесення змін до них, а також повертає такі декларації та скасовує їх реєстрацію).

Держархбудінспекція в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів міністерств видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Так, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва є підконтрольним Державній архітектурно-будівельній інспекції України, до повноважень якого входить, зокрема, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах міста Києва.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №218 "Про ліквідацію Державної архітектурно-будівельної інспекції та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України", Урядом прийнято рішення ліквідувати Державну архітектурно-будівельну інспекцію.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №219 "Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду" утворено Державну інспекцію містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до третього пункту постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №219 "Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду" зупинено дію постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 "Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю" до початку виконання функцій і повноважень Державної інспекції містобудування.

При цьому, зазначеною постановою внесені зміни до Положення про державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 № 219), згідно з якими Держархбудінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в частині надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

З наведеного вище, судом встановлено, що відповідь Департаменту містобудування, архітектури та планування територій Міністерства розвитку громад та територій України є обґрунтованою та узгоджується з тим, що здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за адресою: м. Київ, вул. Сагайдака, 101 можливо лише після початку функціонування Державної інспекції містобудування України.

Отже, як вбачається із встановлених судом фактичних обставин цієї справи, у визначений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" строк відповідачі розглянули звернення позивача, у межах своїх повноважень надали йому відповідь, зміст якої стосується суті звернень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Департаменту містобудування, архітектури та планування територій Міністерства розвитку громад та територій України, щодо неналежного розгляду звернень позивача не підлягають задоволенню.

Позовна вимога про зобов`язання відповідачів вчинити певні дії є похідною, у зв`язку з чим також не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Г.В.Земляна

суддя В.В.Файдюк