Справа № 600/1614/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1614/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Малого підприємства "Синьогір" до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Мале підприємство "Синьогір" (далі - позивач), звернулось в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № від 15.07.2020 року форми "В1", № від 15.07.2020 року форми "В4", № від 15.07.2020 форми "ПН" та № від 15.07.2020 року форми "ПС" Головного управління ДПС у Чернівецькій області, прийнятих на підставі акту перевірки від 18.06.2020 року за №1834/24-13-04-04/08/30071374, про результати документальної позапланової невиїзної перевірки МП "Синьогір" за І квартал 2020 року з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку в сумі 602290 грн, сума ПДВ 120458 грн.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача за І квартал 2020 року з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку. За результатами перевірки складено акт № 1834/24-13-04-04/08/30071374 від 18.06.2020 року, на підставі якого відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Вважає, протиправними висновки відповідача щодо порушення позивачем норм п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, абз. б) - в) п. 200.4 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині завищення сум бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за перший квартал 2020 року в сумі 86422 грн., завищення сум від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту в сумі 46389 грн., та відсутності реєстрації податкових накладних на обсяги реалізації товарів на митній території України в сумі 132811 грн, з огляду на наступне.

Щодо не включення сум податку на додану вартість від реалізації товару в сумі 602290 грн, сума ПДВ 120458 грн зазначив, що згідно банківських виписок, вищевказані кошти вносилися на банківський рахунок позивача ОСОБА_1 , як поворотна фінансова допомога, що засвідчено договорами про надання поворотної фінансової допомоги. При цьому, посилався на норми податкового законодавства. Відтак позивач вважає, що зазначені грошові кошти надійшли саме у безготівковій формі на розрахунковий рахунок позивача, були перераховані не підприємством, а його засновником, як фізичною особою на виконання своїх зобов`язань визначених договорами від 28 жовтня 2016 року, 29 березня 2019 року, 26 червня 2019 року про надання поворотної фінансової допомоги.

А тому, на думку останнього, вказані готівкові кошти на виконання умов вищевказаних договорів не є тими коштами, які надходять до каси підприємства та повинні оприбутковуватись, відтак контролюючий орган прийшов до помилкового висновку про порушення позивачем вимог п. 2.6 Положення №637.

2. Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Заперечуючи проти позову вказав, що позивачем подано до відповідача декларацію з податку на додану вартість за І квартал 2020 року від 22.04.2020 року №19611194 з додатками, де заявлено до відшкодування з бюджету 385 061, 00 грн податку на додану вартість на рахунок у банку. Перевіркою заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість встановлено, що вказана сума складається із сум залишків від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, фактично сплачених постачальникам товарів/послуг до Державного бюджету України (Додаток 3 Декларації).

Звертав увагу суду також на те, що за наслідками перевірки, задекларованих позивачем показників у рядку 1 "Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України" колонки Б декларацій з податку на додану вартість за період з 01.10.2015 року по 31.03.2020 року встановлено їх заниження на загальну суму 132 811 грн. Зокрема, податковим органом встановлено, що позивачем придбавались основні засоби, які згідно інвентаризаційного опису технологічного обладнання, наданого позивачем листом від 11.06.2020 року, станом на 31.03.2020 року та на 10.06.2020 року, у товариства відсутні. Інвентарні картки основних засобів до перевірки не надано. Реалізація вищезазначених основних засобів згідно з даними ЄРПН не проводилась. Оборотно - сальдова відомість по рахунку 10 до перевірки не надана. Отже, платником податків занижено податкових зобов`язань за IV квартал 2019 року на 9020 грн. внаслідок не відображення в податковій звітності з ПДВ реалізації (відвантаження) вищезазначених основних фондів.

Крім того зазначив, що позивачем отримано від Розтоківського ДНЗ (ясла-садок) "Арніка" грошові кошти, а саме 28.01.2016 року в сумі 10000 грн., в т.ч. ПДВ 1666,66 грн. згідно з випискою банку АТ "Райффайзен банк Аваль" як оплату за дрова твердих та хвойних порід згідно договору від 26.01.2016 №18 та накладної від 26.01.2016 №1; 12.12.2019 року в сумі 10000 грн., в т.ч. ПДВ - 1666,67 грн. згідно з випискою банку АТ КБ "Приватбанк" як оплату за дрова згідно договору від 15.11.2019 р. №1 та накладної від 11.12.2019р. №6. Вищевказані операції з реалізації товару не відображені в податковій звітності з ПДВ та податкові накладні в ЄРПН не зареєстровані.

Також зазначив, що позивачем не включено до складу податкових зобов`язань податок на додану вартість на загальну суму - 120 458 грн за операціями з реалізації товару. Так, останнім до перевірки надано банківські виписки Чернівецької філії АТ КБ "Приватбанк", меморіальні ордери за 2016-2020 роки, згідно з якими на рахунок МП "Синьогір" перераховано грошові кошти на загальну суму 722 750 грн.

Наголошував на тому, що позивач порушуючи вимоги ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, не надав відповідачу для перевірки: завірені регістри бухгалтерського обліку (загальну оборотно-сальдову відомість, аналіз оборотних відомостей по рахункам 20, 28, 30, 31, 51, 361, 362, 371, 631, 632, 685 та іншим рахункам, по яких відображено рух ТМЦ по ланцюгу в розрізі періодів); головну книгу; завірені копії первинних документів щодо реалізації товарів за періоди, що перевіряються (договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі, рахунки-фактури, інформацію про оплату, наявність/ відсутність заборгованості за товар (оборотно-сальдові відомості щомісячно по розрахунках із покупцями) відображених в деклараціях з ПДВ; документи щодо дати та форми виникнення дебіторської та кредиторської заборгованості, станом на 31.03.2020 року, по бухгалтерським рахункам 361, 631 (крім авансових звітів на оплату товару неплатникам ПДВ згідно зареєстрованих податкових накладних).

Заперечив також щодо аргументів позивача з приводу того, що відповідно до банківських виписок, кошти в сумі 620290, 00 грн вносилися на банківський рахунок позивача ОСОБА_1 як поворотна фінансова допомога, що нібито засвідчено договорами про надання поворотної фінансової допомоги. Зазначив при цьому, що згідно з банківськими виписками Чернівецької філії АТ КБ "Приватбанк" та меморіальними ордерами за 2016-2020 роки з транзитного рахунку по бездоговорному платежу юридичної особи перераховано на рахунок МП "Синьогір" грошові кошти за 2016-2020 роки із зазначенням призначення платежу: "Готівкові надходження власних коштів (дата) через ОСОБА_1 , МП "Синьогір". Наголошував на тому, що в жодному наданому для перевірки документі в реквізиті "Призначення платежу" не зазначено "Поворотна фінансова допомога від ОСОБА_1 " та не зазначено на підставі якого документу (договору) проводиться операція. Відтак вважає, що надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок МП "Синьогір" не можливо ідентифікувати як надходження поворотної фінансової допомоги.

Крім того, перевіркою встановлено відсутність реєстрації МП (позивачем) в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України податкових накладних за операціями з вивезення товарів за межі митної території України, з загальним обсягом постачання 461 025 грн.

Окрім іншого, в ході перевірки задекларованих позивачем показників у рядку 2 "Операції із вивезення товарів за межі митної території України" колонки А "Обсяги постачання (без податку на додану вартість)" декларацій з податку на додану вартість, встановлено заниження обсягів постачання на загальну суму 461 025 грн, згідно з даними Інформації про фактичне вивезення товару за межі митної території України відповідно до АРМ "Митниця" та документами наданими МП "Синьогір" .

3. Позивачем та відповідачем подано до суду відповідь на відзив та заперечення, де останні наводили переважно аналогічні аргументи, які викладенні в позовній заяві.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. 12.10.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

2. Усною ухвалою суду від 17.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

2. Представником відповідача також подано до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

3. Враховуючи приписи статей 194, 205 КАС України та подання учасниками справи заяв про розгляд справи у порядку письмового провадження без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. На підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області № 224 від 01.06.2020 року, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Малого підприємства "Синьогір" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за І квартал 2020 року.

2. 09.06.2020 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області направлено лист директору МП "Синьогір" ОСОБА_1, про надання документів та копій, зокрема: головну книгу за період з 01.10.2015 року по 31.03.2020 року; загальну оборотно-сальдову відомість та аналіз оборотних відомостей по рахункам 51, 361, 362, 371, 631, 632, 685 та інших рахунків, по яких відображено рух ТМЦ по ланцюгу, в розрізі періодів (окремо помісячно) за період з 01.10.2015 року по 31.03.2020 року; відомості по затратним рахункам 20, 28 (інші наявні затратні рахунки) за період з 01.10.2015 року по 31.03.2020 року; картки по бухгалтерському рахунку 631 по контрагентах за період з 01.10.2015 року по 31.03.2020 року; документи, щодо дати та форми виникнення дебіторської та кредиторської заборгованості, що рахується станом на 31.03.2020 року по бухгалтерським рахункам 361 та 631 (договори, додаткові договори, видаткові накладні, акти виконаних робіт (наданих послуг ), акти звірок, тощо). (а.с.110)

Крім того, згідно листа ГУ ДПС у Чернівецькій області № 3952/10/24-12-04-04 від 09.06.2020 року директору МП "Синьогір" ОСОБА_1 повідомлено про те, що з метою якісної та об`єктивної перевірки необхідно вжити заходи для проведення інвентаризації залишків ТМЦ, (товарів) на підприємстві у термін до 11.06.2020 року. (а.с.113)

3. 11.06.2020 року податковим органом складено акт про не надання МП "Синьогір" документів № 116/24-13-04-04/08/30071374. (а.с.108)

4. 18.06.2020 року за результатами перевірки складено акт №1834/24-13-04-04-/08/30071374, про результати документальної позапланової невиїзної перевірки МП "Синьогір" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за 1 квартал 2020 року, в якому зафіксовані наступні порушення вимог податкового законодавства :

- документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено завищення суми бюджетного відшкодування на поточний рахунок платника податку по декларації з ПДВ за 1 квартал 2020 року в сумі 86422 грн, визначеною МП "Синьогір" в порушення п. 187.1 ст.187, п. 198.5 ст.198, абз б) п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України;

- документальною позаплановою перевіркою встановлено порушення вимог п.187.1 ст.187. п. 198.5 ст.198, п. 200.1 ст. 200 та абз. в) п.200.4 Податковою кодексу України, а саме: завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду Декларації з ПДВ та 1 квартал 2020 року в розмірі 46389 грн;

- документальною позаплановою перевіркою встановлено заниження обсягу операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою за 3 квартал 2019 року а розмірі 107756 грн, за 4 квартал 2019 року - 260070 грн, та за 1 квартал 2020 року - 93199 грн. Всього на суму 461025 грн. в порушення абз. б) п.п 187.1 ст. 187, п.п, 195.1.1 п. 195.1 та п. 195.2 ст. 195 розділу V Податкового кодексу України;

- встановлено відсутність реєстрації податкових накладних на обсяги реалізації товарів на митній території України в сумі 132811 грн, та за межами митної території України 461024,76 грн в порушення п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України. (а.с. 13-50)

5. На підставі результатів документальної позапланової перевірки у відношенні позивача контролюючим органом прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення - рішення № від 15.07.2020 року, за платежем податок на додану вартість, загальна сума штрафу становить 73222,00 грн; (а.с.6)

- податкове повідомлення - рішення № від 15.07.2020 року, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на 46389,0 грн; (а.с. 7)

- податкове повідомлення - рішення № від 15.07.2020 року, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 86422,00 грн та штрафні санкції в сумі 21605,50 грн; (а.с. 8)

- податкове повідомлення - рішення № від 15.07.2020 року, за платежем податок на додану вартість, яким застосовано до позивача штраф в сумі 1020,00грн; (а.с. 9)

6. Судом досліджено розрахунок податкових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій до акту документальної позапланової невиїзної перевірки МП "Синьогір" від 18.06.2020 року №1834/24-13-04-04/08/30071374. (а.с.12)

7. Також в матеріалах справи наявні меморіальні ордери, зокрема: від 14.03.2016 року на суму 40 000 грн; від 28.10.2016 року на суму 6 000 грн; від 13.04.2017 року на суму 7 000 грн; від 04.05.2017року на суму 40 500 грн; від 20.06.2017 року на суму 1 400 грн; від 14.12.2017 року на суму 500 грн; від 29.03.2018 року на суму 40 000 грн; від 19.05.2018 року на суму 14 000 грн; від 10.09.2018 року на суму 100 грн; від 04.10.2018 року на суму 500 грн; 12.03.2019 року на суму 47 000 грн; від 26.06.2019 року на суму 140 000 грн; від 29.07.2019 року на суму 126 000 грн; від 06.08.2019 року на суму 60 250 грн; від 14.08.2019 року на суму 30 000 грн; від 28.08.2019 року на суму 10 000 грн; від 19.11.2019року. на суму 2 000 грн; від 29.01.2020 року на суму 50 000 грн; від 19.02.2020 року на суму 4 200 грн; від 26.02.2020року на суму 28 500 грн; від 03.03.2020 року на суму 39 000 грн; від 18.03.2020 року на суму 1 600 грн, згідно яких вбачається: призначення платежу - готівкові надходженні власних коштів ОСОБА_1 на рахунки МП "Синьогір". (а.с.57-71)

8. Відповідно до умов договору № 26/06/2019 року про надання поворотної фінансової допомоги від 26.06.2019 року укладеного між фізичною особою ОСОБА_1 та МП "Синьогір " в особі директора ОСОБА_1 передбачено, що поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 500000,00 грн на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. (а.с.72-73).

9. Відповідно до умов договору № 28/010/2016 року про надання поворотної фінансової допомоги від 28.10.2016 року укладеного між фізичною особою ОСОБА_1 та МП "Синьогір " в особі директора ОСОБА_1 передбачено, що поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 50000,00 грн на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. (а.с.74-75).

10. Відповідно до умов договору № 29/03/2018 року про надання поворотної фінансової допомоги від 29.03.2018 року укладеного між фізичною особою ОСОБА_1 та МП "Синьогір " в особі директора ОСОБА_1 передбачено, що поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 150000,00 грн на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. (а.с.76-77).

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

3. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755 -VI. (далі - ПК України)

4. Оцінюючи спірні правовідносини судом встановлено, що позивачем подано до відповідача декларацію з податку на додану вартість за І квартал 2020 року від 22.04.2020 року №19611194 з додатками, де заявлено до відшкодування з бюджету 385 061 грн податку на додану вартість на рахунок у банку.

В ході розгляду справи судом також встановлено, що перевіркою заявленого бюджетного відшкодування податку на додану вартість виявлено, що вказана сума складається із сум залишків від`ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, фактично сплачених постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, які виникли в ІV кварталі 2015 року -16298 грн; І кварталі 2016року - 15054 грн, II кварталі 2016року - 19628 грн, III кварталі 2016року - 50147 грн, IV кварталі 2016року - 39861 грн, І кварталі 2017року - 21494 грн, II кварталі 2017року - 3624 грн, ІII кварталі 2017року - 2706 грн, IV кварталі 2017року - 867 грн, І кварталі 2018року - 2101 грн., II кварталі 2018 року - 1092 грн, III кварталі 2018року - 20745 грн, IV кварталі 2018 року - 2294 грн, І кварталі 2019року - 9776 грн, II кварталі 2019року - 13672 грн, III кварталі 2019року - 74428 грн, IV кварталі 2019 року 43446 грн, І кварталі 2020року - 47828 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема відповідно до акту перевірки від 18.06.2020 року за періоди виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань і сумою податкового кредиту (з IV кварталу 2015 року по І квартал 2020 року) позивач, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування (платник єдиного податку на третій групі), здійснював наступні види діяльності: лісозаготівля - 02.20; лісопильне та стругальне виробництво - 16.10; виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів - 16.23; виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння - 16.23; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням - 46.73.

За наслідками перевірки, задекларованих МП "Синьогір" показників у рядку 1 "Операції на митній території України, що оподатковуються за основною ставкою та ставкою 7 %, крім ввезення товарів на митну територію України" колонки Б декларацій з податку на додану вартість за період з 01.10.2015 року по 31.03.2020 року, встановлено їх заниження на загальну суму 132 811 грн. (в тому числі: І квартал 2016року - 8333 грн, IV квартал 2016року - 1000 грн, II квартал 2017року - 8150 грн, IV квартал 2017року - 83 грн, І квартал 2018року - 6667 грн, II квартал 2018 року - 7000 грн, III квартал 2018року - 50 грн, IV квартал 2018року - 83 грн, І квартал 2019року - 7867 грн, II квартал 2019року - 23333 грн, III квартал 2019року - 37708 грн, IV квартал 2019 року - 12687 грн, І квартал 2020року - 19850 грн.

Зокрема, відповідно до даних з Єдиного реєстру податкових накладних, позивачем придбано: у ТОВ "Мост-Україна" заточувальний верстат BMS 200 AL, податкова накладна від 25.10.2019 року на суму 33432,50 грн., ПДВ - 6686,5 грн зареєстрована в ЄРПН 06.11.2019; у ФОП ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) машину для обв`язування ТР-201, податкова накладна від 25.10.2019 року на суму 11666,67 грн, ПДВ - 2333,33 грн зареєстрована в ЄРПН 08.11.2019 року.

Однак, згідно інвентаризаційного опису технологічного обладнання, наданого МП "Синьогір" листом від 11.06.2020 року до перевірки, станом на 31.03.2020 року та на 10.06.2020 року, у товариства відсутні основні засоби - заточувальний верстат BMS 200 AL та машина для обв`язування ТР- 201. Інвентарні картки основних засобів до перевірки не надано. Реалізація вищезазначених основних засобів згідно з даними ЄРПН не проводилась. Оборотно - сальдова відомість по рахунку 10 до перевірки не надана.

Отже, враховуючи зазначене вище, слід дійти висновку, що платником податків занижено податкові зобов`язання за IV квартал 2019 року на суму 9020 грн. внаслідок не відображення в податковій звітності з ПДВ реалізації (відвантаження) вищезазначених основних фондів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи за наслідками перевірки встановлено, що позивачем отримано від Розтоківського ДНЗ (ясла-садок) "Арніка" грошові кошти: 28.01.2016 року в сумі 10000 грн, в т.ч. ПДВ 1666,66 грн згідно з випискою банку АТ "Райффайзен банк Аваль" як оплату за дрова твердих та хвойних порід згідно договору від 26.01.2016 №18 та накладної від 26.01.2016 року №1; 12.12.2019 року в сумі 10000 грн., в т.ч. ПДВ - 1666,67 грн згідно з випискою банку АТ КБ "Приватбанк" як оплату за дрова згідно договору від 15.11.2019 року оку №1 та накладної від 11.12.2019 року №6.

Вищевказані операції з реалізації товару не відображені в податковій звітності з ПДВ та податкові накладні в ЄРПН не зареєстровані. В ході розгляду справи, наведені вище висновки позивачем не спростовані жодним доказом. При цьому, звертаючись до суду, позивачем не наведено жодних аргументів, які б свідчили про протиправність наведених вище висновків фіскального органу, які власне і висвітлено останнім в акті перевірки.

Слід зазначити й те, що позивачем не включено до складу податкових зобов`язань податок на додану вартість на загальну суму - 120 458 грн (в т.ч.: 1 квартал 2016року - 6 667 грн, IV квартал 2016року - 1 000 грн, II квартал 2017 року- 8 150 грн, IV квартал 2017року - 83 грн, І квартал 2018року - 6 667 грн, II квартал 2018 року - 7 000 грн, III квартал 2018року - 50 грн, IV квартал 2018року - 83 грн, І квартал 2019року - 7 867 грн, II квартал 2019року - 23 333 грн, III квартал 2019року - 37 708 грн., IV квартал 2019 року - 2 000 грн, І квартал 2020року - 19 850 грн.

Так, як встановлено судом, позивачем до перевірки надано банківські виписки Чернівецької філії АТ КБ "Приватбанк", меморіальні ордери за 2016-2020 роки, згідно з якими на рахунок позивача перераховано грошові кошти на загальну суму 722 750 грн.

Суд звертає увагу, що згідно листів від 18.05.2020 №3201/10/24-13-04-04 "Про надання інформації, пояснень та їх документальних підтверджень", та від 09.06.2020 №3961/10/24-13-04-04 "Про надання документів та копій", відповідач звернувся до позивача з вимогою надання завірених копій документів бухгалтерського та податкового обліку, що належать та пов`язані з предметом перевірки.

Проте, позивачем в порушення ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України, не надано для перевірки: завірені регістри бухгалтерського обліку (загальну оборотно-сальдову відомість, аналіз оборотних відомостей по рахункам 20, 28, 30, 31, 51, 361, 362, 371, 631, 632, 685 та іншим рахункам, по яких відображено рух ТМЦ по ланцюгу в розрізі періодів); головну книгу; завірені копії первинних документів щодо реалізації товарів за періоди, що перевіряються (договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі, рахунки-фактури, інформацію про оплату, наявність/ відсутність заборгованості за товар (оборотно-сальдові відомості щомісячно по розрахунках із покупцями) відображених в деклараціях з ПДВ; документи щодо дати та форми виникнення дебіторської та кредиторської заборгованості, станом на 31.03.2020 року, по бухгалтерським рахункам 361, 631 (крім авансових звітів на оплату товару неплатникам ПДВ згідно зареєстрованих податкових накладних).

Пунктом 85.2 статті 85 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до п.44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Згідно з пункту 2 статті Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України передбачено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

За вказаним фактом податковим органом було складено акт про ненадання документів від 11.06.2020 р. за № 116/24-13-04-04/ 30071374.

5. Звертаючись до суду, позивач в обґрунтування позовних вимог наводив виключно аргументи, які стосуються того, що відповідно до банківських виписок, кошти в сумі 602290,00 грн вносилися на банківський рахунок МП "Синьогір" ОСОБА_1 як поворотна фінансова допомога, що засвідчено договорами про надання поворотної фінансової допомоги.

6. Надаючи оцінку таким твердженням позивача суд зазначає, що згідно акту перевірки, та власне і матеріалів справи, за банківськими виписками Чернівецької філії АТ КБ "Приватбанк" та меморіальними ордерами за 2016-2020 роки, з транзитного рахунку по бездоговорному платежу юридичної особи перераховано на рахунок МП "Синьогір" грошові кошти за 2016-2020 роки із зазначенням призначення платежу: "Готівкові надходження власних коштів (дата) через ОСОБА_1 , МП "Синьогір". При цьому, в жодному наданому для перевірки документі в реквізиті "Призначення платежу" не зазначено "Поворотна фінансова допомога від ОСОБА_1 ", та не зазначено на підставі якого документу (договору) проводиться операція.

Також, в матеріалах справи також наявні договори про надання поворотної фінансової допомоги від 28.10.2016 року № 28/10/2016 року , від 29.03.2018 № 29/03/2018, від 26.06.2019 року № 26/06/2019, укладені між фізичною особою ОСОБА_1 (Позикодавець) та МП "Синьогір" в особі директора ОСОБА_1 (Позичальник), якими передбачено надання Позикодавцем Позичальнику (одна і та ж особа) поворотної фінансової допомоги в межах сум 50000 грн., 150000 грн., 500000 грн.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за № 85/4306 та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 "Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000, сума отриманої суб`єктом господарювання - юридичною особою поворотної фінансової допомоги відображається у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності мікропідприємства форми №1-мс у складі зобов`язань. Суми коштів у бухгалтерському обліку підприємства за довгостроковими позиками відображаються на рахунках 505 "Інші довгострокові позики в національній валюті" (506 "Інші довгострокові позики в іноземній валюті") або 55 "Інші довгострокові зобов`язання". Рахунок 55 передбачено саме для відображення сум фінансової допомоги на поворотній основі. Одержання позик відображається за Кт, а повернення - за Дт зазначених рахунків. Переведення довгострокової заборгованості або її частини в поточну відображається за Дт рахунків обліку довгострокових зобов`язань у кореспонденції з Кт субрахунків рахунку 61 "Поточна заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями".

Разом з тим, позивачем не представлено для перевірки завірені регістри бухгалтерського обліку, та такі відсутні в матеріалах справи. Відтак, суд погоджується з доводами і аргументами відповідача про неможливість ідентифікувати операції щодо отримання поворотної фінансової допомоги, що по своїй суті має безпосередній вплив на фінансовий показник суб`єкта господарювання.

Крім того, згідно з даними інформаційно-аналітичних систем державної податкової служби: ІС "Податковий блок", ІС "Єдине вікно подання електронної звітності" у фінансовій звітності МП "Синьогір" форми № 1-мс (від 18.02.2020 № ) та спрощеному фінансовому звіті суб`єкта малого підприємництва форми № 1-мс (від 25.02.2019 №) по рядку 1595 "II Довгострокові зобов`язання, цільове фінансування та забезпечення", станом на 31.12.2019 року, відсутнє відображення показників поворотної Фінансової допомоги, а тому суд відхиляє доводи позивача в цій частині, як необґрунтовані.

Водночас слід зазначити, що відповідно до Довідника ознак доходів, наведеного у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, при поверненні поворотної фінансової (повністю або частково) допомоги юридичною особою фізичній особі, відповідно до термінів, які зазначаються у договорі позики, у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум з утриманого ним податку (форма № 1ДФ) відображається сума повернутої фінансової допомоги за ознакою доходу "153".

У відзиві на адміністративний позов відповідачем зазначається про те, згідно з даними ІС "Податковий блок", у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум з утриманого ним податку (форма № 1ДФ) наданих МП "Синьогір" до органів ДПС за період перевірки, відсутнє відображення сум повернутої Фінансової допомоги за ознакою доходу " 153", що власне теж не спростовано жодним доказом позивачем.

Отже, системний аналіз наведеного вище, дає підстави дійти висновку, що надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок МП "Синьогір" не можливо вважати, як надходження поворотної фінансової допомоги.

Таким чином, судом встановлено, що за період виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань і сумою податкового кредиту (з IV кварталу 2015 року по І квартал 2020 року) позивачем в порушення п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 132 811 грн (в тому числі: І квартал 2016року - 8333 грн, IV квартал 2016року - 1000 грн, II квартал 2017року - 8150 грн, IV квартал 2017року - 83 грн, І квартал 2018року - 6667 грн, II квартал 2018року - 7000 грн, III квартал 2018року - 50 грн, IV квартал 2018року - 83 грн, І квартал 2019 року - 7867 грн, II квартал 2019 року - 23333 грн, III квартал 2019 року - 37708 грн, IV квартал 2019 року - 12687 грн, І квартал 2020року - 19850 грн.).

7. Окрім цього, позивач порушуючи вимоги п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України податкові накладні на суму ПДВ 132 811 грн не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, з приводу чого позивачем також не наведено жодного аргументу при зверненні до суду.

Проаналізувавши наведене вище в контексті встановлених обставин справи, суд погоджується з висновками фіскального органу про те, що МП "Синьогір" в порушення п.200.1 ст.200, п.200.4. ст.200 Податкового кодексу України: завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації з ПДВ) за І квартал 2020 року на 132 811 грн (за даними платника складає 431 450 грн., за даними перевірки - 298 639 грн); завищено суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200/1.3 статті 200/1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200/1.3 статті 200/1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 20 декларації з ПДВ) за І квартал 2020 року на 132 811 грн. (за даними платника складає 431 450 грн., за даними перевірки - 298 639 грн.); завищено суму від`ємного значення, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації з ПДВ) за І квартал 2020 року в розмірі 86 422 грн (за даними платника складає 385 061 грн., за даними перевірки - 298 639 грн.); на порушення п.200.1 ст.200, пп .в п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з ПДВ) за І квартал 2020 року на 46 389 грн. (за даними платника складає 46 389 грн, за даними перевірки - 0 грн.)

8. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає, що в ході перевірки задекларованих позивачем показників у рядку 2 "Операції із вивезення товарів за межі митної території України" колонки А "Обсяги постачання (без податку на додану вартість)" декларацій з податку на додану вартість встановлено заниження обсягів постачання на загальну суму 461 025 грн. (в тому числі: III квартал 2019 року - 107 756 грн, IV квартал 2019 року- 260 070 грн, І квартал 2020 року - 93 199 грн.)

Згідно даних перевірки, а саме згідно з даними Інформації про фактичне вивезення товару за межі митної території України відповідно до АРМ "Митниця" та документами наданими МП "Синьогір" на підставі, зокрема: вантажно митної декларації від 17.09.2019 року № 8823, вантажно митної декларації від 09.10.2019 № 9795, вантажно митної декларації від 19.11.2019 № 11730, вантажно митної декларації від 28.11.2019 № 12193, вантажно митної декларації від 31.01.2020 № 2238.

Так, позивачем до рядка 2 "Операції із вивезення товарів за межі митної території України" колонки А "Обсяги постачання (без податку на додану вартість)" декларацій з податку на додану не включено вартість експортних операцій, що оподатковуються за нульовою ставкою на загальну суму 461 025 грн (в тому числі: III квартал 2019 року - 107 756 грн, IV квартал 2019 року - 260 070 грн, І квартал 2020 - 93 199 грн), чим порушено абз. б) пп. 187.1 ст. 187, пп. 195.1.1 п.195.1 та п. 195.2 ст. 195 розділу V Податкового кодексу України.

9. В ході розгляду справи судом, позивачем не спростовано жодним аргументом факт відсутності реєстрації МП "Синьогір" в Єдиному реєстрі податкових накладних, протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України податкових накладних за операціями з вивезення товарів за межі митної території України, з загальним обсягом постачання 461 025 грн.

10. Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; г) вивезення товарів за межі митної території України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 188.1 статті 188 Податкового кодексу України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

Згідно п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Пунктом 46.1 статті Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання (п.48.1 ст.48 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 5 розділу III "Порядок оформлення та подання податкової звітності" Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 року № 21 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289) (далі - Порядок №21) у колонці А в усіх необхідних випадках проставляються обсяги постачання (придбання) без урахування податку на додану вартість, сума податку вказується у колонці Б.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 розділу V "Порядок заповнення податкової декларації" Порядку №21 у рядку 2 Розділ І "Податкові зобов`язання" вказуються обсяги операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою відповідно до вимог підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 розділу V Кодексу.

Згідно з п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст.200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.120/1.2 ст. 120/1 Податкового кодексу України (в редакції на дату прийняття оскаржених податкових повідомлень - рішень) відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної і розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної / розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування.

У разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.

Аналіз встановлених обставин справи в призмі наведених вище норм податкового законодавства дає суду підстави дійти висновку про те, що податковим органом правомірно прийнято спірні податкові повідомлення рішення у відношенні позивача, який в свою чергу звернувшись до суду з позовом в частині спірних правовідносин взагалі не навів жодного аргументу про протиправність висновків відповідача.

11. Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

12. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Малого підприємства "Синьогір" до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень - рішень відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Мале підприємство "Синьогір" (с.Підзахаричі, Путильський район, Чернівецька область, 59110, ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, код РНОКПП: 43143196).

Суддя О.В. Боднарюк