Справа № 804/7008/15
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 804/7008/15

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року (суддя Єфанова О.В., повне судове рішення складено 15.06.2020) у справі №804/7008/15 за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до Дніпровського державного аграрно-економічного університету про стягнення коштів, -

в с т а н о в и В :

Позивач у судовому порядку, з урахуванням уточнень, просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 4018,94грн.

Підставами позову визначено те, що відповідач, як власник Санаторія-профілакторія Дніпропетровського державного аграрного університету, яким неправомірно використано кошти Фонду соціального страхування, має обов`язок по відшкодування таких коштів Фонду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду фактично мотивовано тим, що відповідач не є тією особою, яка має відшкодовувати кошти Фонду, які неправомірно використанні Санаторієм профілакторієм, який є самостійним структурним підрозділом та який і є розпорядником коштів, що надходять від Фонду.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача обов`язку повернути неправомірно використанні кошти Фонду соціального страхування. Обгрунтовуючи свою позицію, позивач, зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги договір, який укладено між Фондом соціального страхування, власником санаторію - Дніпропетровським державним аграрним університетом та санаторієм профілакторієм та яким визначено обов`язок Власника забезпечити повернення санаторієм на рахунок дирекції Фонду кошти, що були неправомірно використанні.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

У судове засідання сторони, які належним чином повідомлені про час та місце

розгляду справи, не з`явились.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано тимчасовою непрацездатністю двох представників Управління та розгляду справи в Господарському суді Дніпропетровської області.

Дослідивши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке. Відповідно до ч.1, 2 ст.313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Таким чином, підставою для відкладення розгляду справи, зокрема, є повідомлені стороною причини неможливості явки, які визнані судом поважними. Наведені позивачем причини неможливості явки представника у судове засідання не можливо визнати поважними, з тих підстав, що як вбачається з клопотання, Управління має можливість направити представника у судове засідання до Господарському суді Дніпропетровської області. У свою чергу, надання пріоритетності тим чи іншим засіданням, участь у цих засіданнях, є правом сторони, але таке право, зокрема, не повинно перешкоджати розгляду справи судом у визначені законом строки.

З цих підстав справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що за результатами проведеної Позивачем планової перевірки правомірного (цільового) використання коштів Фонду санаторієм-профілакторієм Дніпропетровського державного аграрного університету, який є відокремленим підрозділом юридичної особи, за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. складено акт № 06 від 14.01.2013 р., в якому зафіксовано факти порушення норм чинного законодавства, в тому числі в частині оплати праці в сумі 30315,51 грн. головному лікарю санаторія - профілакторій ОСОБА_1 , який не мав відповідну кваліфікацію та не здійснював лікування хворих, нарахувань на його заробітну плату у сумі 11165,20 грн. та головному бухгалтеру ОСОБА_2 в сумі 7576,20 грн., яка працювала за сумісництвом на посаді машиніста з прання та ремонту спецодягу (0,5 ставки), а також неправомірне (не цільове) використання коштів Фонду по статті Лікування - 6006,54 грн. і 407,66 грн.

На підставі акту прийнято Рішення про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, використаних неправомірно (не за цільовим призначенням), та застосування фінансових санкцій № 006 від 25.01.2013 р., яким до Санаторію профілакторію застосовано фінансові санкції в таких розмірах:

- неправомірні витрати 38373,83грн.;

- накладено штраф 19186,92грн.;

- всього 57560,75грн.

Вказане рішення оскаржено санаторієм-профілакторієм Дніпропетровського державного аграрного університету до суду.

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №804/15599/15 позовною заявою Санаторія-профілакторія Дніпропетровського державного аграрного університету до Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про скасування рішення від 25.01.2013р. №006 про повернення коштів Фонду, використаних неправомірно (не за цільовим призначенням) та застосування фінансових санкцій до Санаторію-профілакторію Дніпропетровського державного аграрного університету, касаційну скаргу Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності задоволено частково:

- Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 у справі №804/15599/15 скасувати в частинні визнання протиправним та скасування рішення Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.01.2013 №006 Про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (не за цільовим призначенням) та застосування фінансових санкцій в частині неправомірного використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на оплату праці головного бухгалтера в розмірі 10366,52 грн та штрафу 5183,26 грн та на суму 22,31 грн та штрафу у розмірі 11,12 грн за наявність у коморі з наступним використанням при приготуванні їжі продуктів харчування з простроченим терміном придатності. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог;

- В іншій частині постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2016 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016 у справі № 804/15599/15 - залишено без змін.

З огляду на результати судового оскарження Управління зменшило позовні вимоги та просило стягнути з Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету заборгованість 4018,94грн. (а.с.179).

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст..30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» N 2240-III, який був чинний на час виникнення спірних відносин між сторонами, страхувальники та інші отримувачі страхових коштів у разі порушення порядку використання страхових коштів відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Отже, відповідальність за порушення порядку використання страхових коштів може нести як страхувальник так і інші отримувачі страхових коштів.

У спірному випадку встановлено, що санаторій профілакторій ДДАУ є відокремленим структурним підрозділом університету, має свій поточний рахунок для надходження та здійснення витрат за коштами Фонду, має свою печатку і діє на основі Положення.

Відповідно до п.1.5 Положення, санаторій-профілакторій частково фінансується за рахунок коштів ФСС З ТВП. За рахунок університету здійснюється лише фінансування господарської діяльності санаторію профілакторію.

Згідно із п.2.6 Положення розпорядником коштів, які надходять до санаторію профілакторію від ДДАУ, Фонду та з інших джерел є головний лікар та головний бухгалтер санаторію.

Відповідно до п.1.4.3 Порядку часткового фінансування санаторіїв профілакторіїв за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009р. №16 (зареєстрована в Мінюсті України 30.04.2009 за №394/16410), за рахунок коштів Фонду передбачаються витрати на оплату праці медичних працівників санаторіїв профілакторіїв, які частково фінансуються за рахунок коштів Фонду, а також на оплату праці адміністративного, обслуговуючого персоналу та працівників блоку харчування.

Отже, отримувачем коштів, які у спірному випадку були використанні не за цільовим призначенням, є санаторій профілакторій ДДАУ, а не відповідач.

Вказаний факт не заперечувався і позивачем.

При цьому, рішенням Фонду № 006 від 25.01.2013р. саме до санаторію профілакторію ДДАУ, а не до відповідача, були застосовані фінансові санкції і саме санаторій профілакторій ДДАУ оскаржував це рішення Фонду у судовому порядку.

В той же час, позивач вважає, що саме відповідач має відшкодувати такі кошти Фонду. Обгрунтовуючи таку позицію позивач посилається на положення Договору №ВД-07 від 02.01.2013р., який укладено між Фондом соціального страхування, власником санаторію - Дніпропетровським державним аграрним університетом та санаторієм профілакторієм. Предмет цього договору становить взаємні права та обов`язки сторін відносно фінансування санаторію профілакторію та використання коштів Фонду.

Так за умовами укладеного Договору, власник зобов`язується забезпечити повернення санаторієм профілакторієм на рахунок дирекції Фонду кошти, що були неправомірно використанні (п.3.4.14 Договору).

Аналогічний обов`язок має і санаторій профілакторій (п.3.6.15 Договору).

Відповідно до п.4.5 Договору у випадку порушення нормативно-правових актів України з питання надання санаторно-курортного лікування та оздоровлення, нецільового використання коштів, Дирекція має право стягнути з Власника суму асигнувань, виділених санаторію профілакторію для надання послуг.

Отже, аналізуючи положення Закону N 2240-III щодо відповідальності за нецільове використання коштів Фонду, положення Договору №ВД-07 від 02.01.2013р., враховуючи принцип індивідуальної відповідальності, можливо дійти висновку про те, що відповідальним за нецільове використання коштів Фонду, є саме отримувач таких коштів у спірному випадку санаторій профілакторій, який і був розпорядником цих коштів.

В той же час, положення укладеного Договору покладають додаткову відповідальність на власника санаторія профілакторію, яка полягає як в обов`язку власника забезпечити повернення санаторієм коштів Фонду так і в можливості стягнення таких коштів саме з власника.

Проте, така відповідальність власника може мати місце лише у випадку не виконання своїх зобов`язань санаторієм профілакторієм перед Фондом.

Позивачем, не дивлячись на те, що перевірка проводилася відносно санаторія, рішення приймалося відносно санаторія, не було надано доказів того, що Фонд вжив усіх необхідних та можливих заходів щодо стягнення коштів саме з санаторія профілакторію і що вказані заходи не призвели до позитивного результату.

Отже суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позову, що і стало підставою для відмови у його задоволення судом першої інстанції.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року у справі №804/7008/15 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 08.12.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк