Справа № 2а-4756/11/2670
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-4756/11/2670 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Амельохін В.В., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Кузьмишиної О.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін матеріали апеляційної скарги суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року про розстрочення виконання судового рішення в справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва до суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 1 107 196,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення в даній справі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач, через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву позивача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2011 року позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва до суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто з суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету суму заборгованості у розмірі 760 (сімсот шістдесят) грн.; на користь держави до державного бюджету суму заборгованості у розмірі 1 107 196 (один мільйон сто сім тисяч сто дев`яносто шість) грн.

26.09.2011 року Окружним адміністративним судом міста Києва у справі видано виконавчий лист.

Ухвалою суду від 26.09.2013 року видано Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві дублікат виконавчого листа по адміністративній справі №2а-4756/11/2670.

Ухвалою суду від 18.12.2013 року поновлено Державній податковій інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа по справі №2а-4756/11/2670 до виконання.

10.09.2020 року представником відповідача подано заяву про розстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі №2а-4756/11/2670 на рік, а саме: з 09.09.2020 по 09.10.2020 на суму 92 266грн.; з 09.10.2020 по 09.11.2020 на суму 92 266грн.; з 09.11.2020 по 09.12.2020 на суму 92 266грн.; з 09.12.2020 по 09.01.2021 на суму 92 266грн.; з 09.01.2021 по 09.02.2021 на суму 92 266грн.; з 09.02.2021 по 09.03.2021 на суму 92 266грн.; з 09.03.2021 по 09.04.2021 на суму 92 266грн.; з 09.04.2021 по 09.05.2021 на суму 92 266грн.; з 09.05.2021 по 09.06.2021 на суму 92 266грн.; з 09.06.2021 по 09.07.2021 на суму 92 266грн.; з 09.07.2021 по 09.08.2021 на суму 92 266грн.; з 09.08.2021 по 09.09.2021 на суму 92 266 грн.

Подана заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , є інвалідом ІІІ групи з дитинства, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 17.06.2009 року. Відповідно до Довідки № 4121 від 21.04.2015 виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, позивач перебуває на обліку та отримує пенсію по втраті годувальника. Сума пенсії за період з 01.01.2020 по 31.08.2020 складає 26 504,00 грн.

Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА від 02.09.2020 року №11/35-7453 видано довідку відповідачу про те, що він отримує державну допомогу у зв`язку з інвалідністю з дитинства ІІІ групи у розмірі 1638 грн. (з липня 2020 - 1712 грн. щомісяця).

Таким чином, представник відповідача зазначає, що вищезазначені обставини ускладнюють виконання судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення в даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на наявності у відповідача коштів та можливості їх сплати.

У свою чергу, представником податкового органу надано суду відомості з Державного реєстру осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, відповідно до яких ОСОБА_1 , за період з 01.01.2019 по 30.06.2020 року, отримав дохід у розмірі 136 880,69 грн. (а.с.51-52).

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів, передбачених статтею 151 цього Кодексу.

У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання рішення в адміністративній справі суд змінює строк подання суб`єктом владних повноважень звіту про виконання такого рішення.

Ухвалу суду за результатами розгляду питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Наведені правові норми визначають чіткий перелік обставин, за умови яких суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до норм адміністративного судочинства, вказані обставини мають істотно ускладнювати виконання рішення або робити його неможливим.

Разом з тим, під час розгляду даної справи, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено, а скаржником не надано ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, належних та допустимих доказів неможливості останнім виконати судове рішення починаючи з 2011 року.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що питання про відстрочити або розстрочити виконання рішення є правом суду, а не його обов`язком, а тому вимоги апелянта є безпідставними та не заслуговують на увагу суду.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що в даному випадку, аргументи скаржника щодо незаконності оскаржуваної ухвали суду є необґрунтованими.

Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що судом першої інстанції порушень норм процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки вона не містить обґрунтувань, які могли б бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 294, 321, 325, 328, 378 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 вересня 2020 року про розстрочення виконання судового рішення - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: О.М. Кузьмишина

А.Г. Степанюк

Повний текст виготовлено 10.12.2020 року