Справа № 640/30211/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

07 грудня 2020 року м. Київ № 640/30211/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., розглянувши у письмовому порядку заяву Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви Приватного виконавця виконавчого органу м. Києва ОСОБА_1 до Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області, треті особи: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерство юстиції України, Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України про визнання протиправними дій,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява про забезпечення позову до подання позовної заяви Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 до Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області, треті особи: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Міністерство юстиції України, Дисциплінарна комісія приватних виконавців при Міністерстві юстиції України, в якій просить суд до набрання законної сили рішенням у справі:

- заборонити Північно-східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Суми) Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області, Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, Дисциплінарній комісії приватних виконавців, іншим посадовим особам та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, що пов`язані з використанням, розповсюдженням довідки від 06.11.2020 за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 на виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.10.2020 за № 6826/20.5.1/-20, а також прийняття будь-яких рішень на її підставі, у тому числі, але не виключно, вчиняти дії, спрямовані на підготовку, складання та винесення на розгляд подання та розгляд подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначає про намір звернутись до суду з позовом про визнання протиправними дій щодо складання довідки від 06.11.2020. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову мотивує можливістю ускладнення поновлення порушеного права у разі подальшого його притягнення до дисциплінарної відповідальності, яке може відбутись на підставі довідки від 06.11.2020, зміст якої ґрунтується на судових рішеннях першої та апеляційної інстанції в адміністративній справі № 380/6158/20, які наразі переглядаються в касаційному порядку Верховним Судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зауважити, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Так, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Необхідно зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Обґрунтовуючи можливість ускладнення поновлення порушеного права заявника, ОСОБА_1 вдається до прогнозування найгіршого сценарію подальшої дії довідки від 06.11.2020 із застосуванням одночасно декількох послідовних припущень.

За доводами ОСОБА_1 , висновок, викладений в довідці від 06.11.2020 беззаперечно призведе до притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

Підстави для притягнення та види дисциплінарної відповідальності, зокрема, приватних виконавців викладені в Законі України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом ст. 38 згаданого закону, підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є факт вчинення дисциплінарного порушення.

Приватні виконавці притягаються до дисциплінарної відповідальності Дисциплінарною комісією при Міністерстві юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України № 3791/5 від 27.11.2017 затверджено положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців (положення).

За змістом наведеного положення, після отримання інформації про вчинення дисциплінарного порушення, Дисциплінарна комісія проводить самостійну перевірку для встановлення відповідного факту. Така перевірка проводиться із дотриманням принципів обґрунтованості, права особи на викладення власної позиції, з`ясування всіх обставин, що мають значення.

Відтак, довідка від 06.11.2020 є лише документом, що містить інформацію про вчинення дисциплінарного порушення ОСОБА_1 , у той же час, не є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а лише передумовою відкриття дисциплінарного провадження.

Ураховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 звернувся із заявою про забезпечення позову передчасно та необґрунтовано, оскільки викладені ним обставини не дають можливість встановити реальність майбутнього притягнення до дисциплінарної відповідальності, відтак, підстави для застосування заходів забезпечення позову наразі відсутні.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

Керуючись статтями 150- 154, 241, 243, 256, 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко