Справа № 280/3794/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/3794/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченка Захара Миколайовича на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року (суддя Сацький Р.В.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ-05» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченка Захара Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні відповідача - Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської Ради про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ-05» звернулося до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №47913161 від 23 липня 2019 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко Захаром Миколайовичем;

- зобов`язати Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко Захара Миколайовича провести державну реєстрацію припинення обтяження арешту нерухомого майна, що накладений згідно постанови б/н, прийнятої 29.03.2009 слідчим СУ ГУ МВС України в Запорізькій області Пелих К.О. на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ - 05» нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що йому, у відповідності до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2009 у справі №2-1577/09 та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2010 у цій же справі, належить на праві власності нерухоме майно: магазин літ. А-3, прибудова літ. А', прибудова літ.А2, підвал літ.пд', що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказав, що йому стало відомо про існування арешту на вищезазначене нерухоме майно накладеного згідно постанови, б/н, прийнятої 29.03.2009 слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 8692599).

За результатами звернення до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області позивачем було з`ясовано, що відповідно до постанови, винесеної 12.06.2009 прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства при розгляді матеріалів кримінальної справи №4260802, порушеної за ч.1 ст. 358 КК України, було скасовано постанову слідчого Пелиха К.О. від 29.03.2009 про накладення арешту на зазначене вище нерухоме майно.

Позивач вказував, що по кримінальній справі №4260802 питання про припинення арешту, що був накладений на підставі постанови, б/н, винесеної 29.03.2009 слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області Пелих К.О. на майно ОСОБА_2 вирішено, однак запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до цих пір не вилучено, що на даний час безпідставно порушує майнові права ТОВ «КОНТАКТ - 05», як власника нерухомого майна.

З документами, які свідчать про припинення арешту нерухомого майна позивач звернувся до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з заявою щодо реєстрації припинення зазначеного вище обтяження майна (арешту).

23.07.2019 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко Захар Миколайович прийняв рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №47913161.

Таке рішення державного реєстратора позивач вважає незаконним, необґрунтованим, у зв`язку з чим звернувся з позовом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №47913161 від 23 липня 2019 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко Захаром Миколайовичем. Зобов`язано Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко Захара Миколайовича провести державну реєстрацію припинення обтяження арешту нерухомого майна, що накладений згідно постанови б/н, прийнятої 29.03.2009 слідчим СУ ГУ МВС України в Запорізькій області Пелих К.О. на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ-05» нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам та доказам, які були надані відповідачем. Стверджує про правомірність та обґрунтованість прийнятого відповідачем спірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2009 у справі №2-1577/09 та додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2010 у цій справі, Товариству з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ 05» належить на праві власності нерухоме майно: магазин літ.А-3, прибудова літ.А', прибудова літ.А2, підвал літ. пд', що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно постанови, б/н, прийнятої 29.03.2009 слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області Пелих К.О. накладено арешт на належне ОСОБА_2 майно по кримінальній справі №4260802.

Як видно з Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №23385788, 05.05.2009, на підставі вказаної постанови слідчого було зареєстроване обтяження - арешт на нерухоме майно будинок, прибудова літ А2, підвал літ. пд 1 за адресою АДРЕСА_1 , власником якого був ОСОБА_2 .

Згідно постанови про припинення кримінального переслідування від 03.06.2009, винесеної слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області Пелих К.О., кримінальне переслідування відносно ОСОБА_2 було припинено, арешт на майно останнього відмінено.

Відповідно до постанови, винесеної 12.06.2009 прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами внутрішніх справ при провадженні дізнання та досудового слідства, юристом 2 класу ОСОБА_3 при розгляді матеріалів кримінальної справи №4260802, порушеної за ч.1 ст. 358 КК України, було скасовано постанову слідчого Пелиха К.О. від 29.03.2009 про накладення арешту на майно ОСОБА_2 , також скасовано постанову від 03.06.2009 про припинення кримінального переслідування відносно ОСОБА_2 .

Згідно Довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: магазин літ.А-3, прибудова літ.А', прибудова літ.А2, підвал літ.пд', що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ 05» накладено арешт згідно постанови, б/н, винесеної 29.03.2009 слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 8692599).

З вказаного вбачається, що по кримінальній справі №4260802 прийнято рішення про припинення арешту, що був накладений на підставі постанови, б/н, винесеної 29.03.2009 слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області Пелих К.О. на майно ОСОБА_2 , однак в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не вилучено запис про арешт на підставі цієї постанови слідчого стосовно магазину літ.А-3, прибудова літ.А', прибудова літ. А2, підвал літ. пд', що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно картки прийому заяви № 174671241, 22 липня 2019 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ 05» Пивоваровим В.І. до Департаменту надання адміністративних послуг та розвитку підприємництва Запорізької міської ради подано заяву про державну реєстрацію обтяження.

Відповідно до переліку документів, разом із заявою подано: постанова, копія, серія та номер: видавник: Слідчий ГУНП в Запорізькій області; постанова, копія, серія та номер: -, видавник: Прокурор Відділу нагляду за додержанням законів; постанова, копія, серія та номер: видавник: Слідчий ГУНП в Запорізькій області; рішення суду, копія, серія та номер: 2-1577/09, видавник: Жовтневий районний суд м. Запоріжжя; додаткове рішення суду (копія), серія та номер: 2-1577/09, видавник: Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

23.07.2019 державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_4 розглянув зазначену заяву та документи, подані для проведення державної реєстрації прав припинення обтяження.

В рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №47913161 від 23 липня 2019 року державним реєстратором зазначено, що заявником подано постанову слідчого від 03.06.2009 про припинення арешту на майно у відповідності до статті 126 кримінально-процесуального кодексу, що діяв на момент винесення постанови. Крім того заявником також подано постанову прокурора від 12.06.2009 якою було скасовано постанову слідчого від 03.06.2009, що не дає змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі-Закон), документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону, державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

З урахуванням викладеного, державним реєстратором Демченко З.М. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації припинення обтяження, арешт нерухомого майна на магазин, що розташований АДРЕСА_1 .

Отже, правомірність прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора передано на розгляд суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до п. 9 розділу XI Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України від 13 квітня 2012 року арешт майна, застосований під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З урахуванням вказаного, зняття (скасування) арешту з майна позивача, накладеного в межах кримінальної справи, повинно вирішуватись в порядку, що діяв до набрання чинності новим КПК України, тобто в порядку КПК України від 1960 року.

Згідно ст. 125 КПК України від 1960 року, накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Відповідно до ст. 227 КПК України від 1960 року, прокурор скасовує незаконні і необґрунтовані постанови слідчих та осіб, які провадять дізнання.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі:

1) судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили;

2) рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно;

3) визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна;

4) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;

5) договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката;

6) закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном;

7) інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відповідно до матеріалів справи, в порядку, визначеному КПК України від 1960 року, прокурор 12.06.2009 скасував постанову слідчого Пелиха К.О. від 29.03.2009 про накладення арешту на майно ОСОБА_2 (попереднього власника нерухомого майна). Тобто, даний час немає правових підстав для подальшого збереження арешту, накладеного на магазин літ.А-3, прибудова літ.А', прибудова літ.А2, підвал літ.пд', що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, з приводу обтяження - арешту накладеного 29.03.2009 слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області Пелих К.О. прийнято обов`язкове рішення посадовою особою згідно із законом.

Вказане рішення є підставою для проведення державної реєстрації припинення обтяження таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, з наданої позивачем копії рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2018 у справі № 334/3942/17 вбачається, що позивач звертався до цивільного суду з позовною заявою про зняття арешту з нерухомого майна - магазину літ.А-3, прибудова літ.А', прибудова літ.А2, підвал літ.пд', що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно рішення суду, в позовних вимогах Товариству з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ - 05» було відмовлено на тій підставі, що по кримінальній справі № 4260802 питання про припинення арешту, що був накладений на підставі постанови, б/н, прийнятої 29.03.2009 слідчим СУ ГУМВС України в Запорізькій області Пелих К.О. на майно ОСОБА_2 вирішено.

Також, зняття арешту з вказаного нерухомого майна, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ - 05» намагалося вирішити шляхом звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2018 року у справі № 335/12428/18 1-кс/335/8251/2018, слідчим суддею зазначено, що застосування ст.174 КПК України (в редакції 2012 року) у даному випадку є неприйнятним, оскільки арешт на майно накладено в порядку ст.ст. 125, 126 КПК України (в редакції 1960 року).

Частиною 9 Розділом ХІ Перехідних положень КПК України передбачено, що запобіжні заходи, арешт майна, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що посилання державного реєстратора про необхідність надання саме рішення суду, що набрало законної сили для припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, є необґрунтованим, так як згідно ст. 125 КПК України від 1960 року, що підлягає застосуванню до даних правовідносин, накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого.

Враховуючи встановлені обставини, дослідивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів вважає обґрунтованими висновку суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко Захара Миколайовича про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 23.07.2019 є необґрунтованим та таким, що не відповідає закону.

Щодо доводів апелянта про дискреційні повноваження останнього, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, який у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття (Olsson v. Sweden (no. 1), 24 March 1988, Series A no. 130).

Колегія суддів вважає, що обрана судом першої інстанції форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Також, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, у даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, повторно розглянути заяву та документи позивача, оскільки відповідачем за цією заявою та доданими до неї документами вже було відмовлено.

Таким чином, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

Отже, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Вказана правова позиція щодо дискреційних повноважень суб`єктів владних повноважень узгоджується з позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2018 року у справі № 816/591/15-а.

Враховуючи встановлені обставини у справі в їх сукупності, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченко Захара Миколайовича провести державну реєстрацію припинення обтяження арешту нерухомого майна, що накладений згідно постанови б/н, прийнятої 29.03.2009 слідчим СУ ГУ МВС України в Запорізькій області Пелих К.О. на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «КОНТАКТ - 05» нежитлове приміщення за адресою Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Толока професора, буд. 25-А., що буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Демченка Захара Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров