Справа № 420/9905/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9905/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування п. 25 протоколу №7 від 07.06.2020 та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 25 протоколу № 7 від 24 червня 2020 року засідання Комісії ДСНС з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту в частині відмови у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду II групи внаслідок нещасного випадку, що стався у період проходження служби;

- зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій відповідно до статті 118 Кодексу цивільного захисту України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу як інваліду II групи внаслідок нещасного випадку, що стався у період проходження служби, в розмірі 42-місячного грошового забезпечення, визначеного за останньою посадою, яку я займав на день звільнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час повторного огляду органами МСЕК позивача визнано інвалідом ІІ групи внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку та її наслідки, пов`язаної із проходження військової служби. На підставі довідки, позивач звернувся до Державної служби України з надзвичайних ситуацій для призначення та виплати одноразової грошової допомоги. Однак, Комісією ДСНС з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку з тим, що повторно ІІ групу інвалідності позивачу встановлено після закінчення дворічного терміну з моменту первинного огляду.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними та незаконними позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.10.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

У встановлений в ухвалі від 06.10.2020 року строк відповідач відзив на адміністративний позов не надав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу з Наказу № 1302 о/с від 25.09.2015 року підполковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 виключено з кадрів ДСНС на підставі Наказу ГУ ДСНС України в Одеській області від 16.09.2015 року № 1249 (а.с.11).

Згідно з Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 785710 від 28.10.2015 року ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності (первинний огляд).

Згідно з Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 725222 від 03.03.2020 року ОСОБА_1 встановлена ІІ група інвалідності (вторинний огляд).

На підставі Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 725222 від 03.03.2020 року, позивач звернувся до Державної служби України з надзвичайних ситуацій із заявою про призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п. 25 витягу з протоколу № 7 від 24.06.2020 року, комісією з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги інваліду ІІ групи ОСОБА_1 , оскільки повторно ІІ групу інвалідності йому встановлено після закінчення дворічного терміну з моменту первинного огляду (а.с.14).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

При цьому частинами першою та другою статті 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 118 Кодексу цивільного захисту України у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання статті 118 Кодексу цивільного захисту України Кабінет Міністрів України постановою від 11 липня 2007 року № 908 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Порядок № 908).

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 908 передбачено, що грошова допомога виплачується: особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі:

48-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи;

42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи;

36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Отже, Порядок №908, затверджений на виконання статті 118 Кодексу цивільного захисту України, є спеціальним нормативно-правовим актом, який передбачає порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги при настанні наслідків інвалідності уже звільненим особам.

Згідно абзацу 3 пункту 3 Порядку №908 якщо особі рядового чи начальницького складу протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їй право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення даної норми застосовується при вирішенні питання щодо отримання доплат між розміром раніше отриманої одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності нижчої групи (або нижчого ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності) та розміром одноразової грошової допомоги, яка повинна виплачуватись при встановлені інвалідності вищої групи (або більшого відсотка втрати працездатності).

На момент виникнення спірних правовідносин Порядок №908 зі змінами та доповненнями був чинним, як і на момент вирішення спору. Зазначені правові норми є нормами прямої дії і поширюються на всіх осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Сукупно проаналізувавши вищенаведені норми законодавства суд приходить до висновку, що без обмеження будь-яким строком грошова допомога виплачується, якщо не залежно від ступеня втрати працездатності особа вперше визнається такою що має інвалідність. А у випадку встановлення інвалідності вищої групи (або більшого відсотка втрати працездатності) має застосовуватися абзац 3 пункту 3 Порядку №908

Як встановлено судом, первинно ІІІ групу інвалідності позивачу встановлено у 2015 році, тоді як повторний огляд за наслідками якого позивачу встановили ІІ групу інвалідності проходив вже у 2020 році, тобто по спливу визначеного Порядком №908 дворічного строку.

Отже, з часу первинного встановлення ступеню втрати працездатності (2015 рік) до дня встановлення другої групи інвалідності (2020 рік) минуло понад два роки, що, у свою чергу, не дає позивачу права на отримання одноразової грошової допомоги у збільшеному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у Постанові від 15 липня 2020 року у справі № 240/10153/19 (провадження № К/9901/13038/20).

Відповідно до частини першої, другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. " від 27.09.2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування п. 25 протоколу №7 від 07.06.2020 та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Державна служба України з надзвичайних ситуацій (, 01601, м. Київ, вул. О. Гончара, 55а)

Суддя П.П. Марин

.