Справа № 440/7128/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 грудня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/7128/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними відмови, дії та бездіяльності та стягнення індексації грошового забезпечення, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, недоплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про:

- визнання протиправною відмови Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з листопада 2015 року по 29 вересня 2017 року, викладеної в листі Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 19 жовтня 2020 року вих. №29/Г-202;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 невиплаченої суми індексації грошового забезпечення у розмірі 2988,86 грн;

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку при звільненні з 30 вересня 2017 року по день ухвалення судового рішення в справі, з розрахунку середньоденного грошового забезпечення в розмірі 504,46 грн;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 30 вересня 2017 року по день ухвалення судового рішення у справі з розрахунку середньоденного грошового забезпечення в розмірі 504,46 грн;

- визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі;

- стягнення з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 недоплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 4234,00 грн з урахуванням грошової компенсації в розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, який утримується з донарахованої суми одноразової грошової допомоги при звільненні згідно з постановою Кабінету Міністрів У країни від 15.01.2004 № 44 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.01.2005 № 17);

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів через невиплату в період з листопада 2015 року по 29 вересня 2017 року індексації грошового забезпечення;

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів через невиплату в період з листопада 2015 року по 29 вересня 2017 року індексації грошового забезпечення відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159;

- визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області по наданню відповіді на письмове звернення ОСОБА_1 від 10 вересня 2020 року листом Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 19 жовтня 2020 року вих. №29/Г-202 з порушенням місячного строку, визначеного статтею 20 Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 132 цього Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою цієї статті за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому частиною третьою статті 6 згаданого Закону встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Позивачем заявлено 2 вимоги немайнового характеру, а саме: 1) визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо невиплати компенсації втрати частини доходів та зобов`язання здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів; 2) визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області по наданню відповіді на письмове звернення з порушенням місячного строку визначеного статтею 20 Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, сума судового збору за подання немайнових позовних вимог у цій справі складає 1681,60 грн /0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб х 2/.

Також позивачем заявлено 3 вимоги майнового характеру, а саме: 1) визнання протиправною відмови Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо виплати індексації грошового забезпечення та стягнення невиплаченої суми індексації грошового забезпечення у сумі 2988,86 грн; 2) визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо невиплати середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку при звільненні та стягнення середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку при звільненні з 30 вересня 2017 року по день ухвалення судового рішення у справі з розрахунку середньоденного грошового забезпечення в розмірі 504,46 грн; 3) визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі та стягнення недоплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 4234,00 грн.

Водночас згідно із пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 94 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ /далі - Закон № 1282-ХІІ.

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що за звернення до суду із позовними вимогами про визнання протиправною відмови Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо виплати індексації грошового забезпечення та стягнення невиплаченої суми індексації грошового забезпечення позивач звільняється від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 23 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 /далі - Порядок № 260/, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктами 1 та 2 розділу VI Порядку № 260 поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності календарної вислуги 10 років і більше. Поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Таким чином, одноразова грошова допомога при звільненні є одним із видів одноразових додаткових видів грошового забезпечення поліцейського, а тому суд доходить висновку, що за подання позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі та стягнення недоплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 4234,00 грн позивач також звільняється від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Разом з тим, відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

У постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (реєстраційний номер в ЄДРСР 79684987) Верховний Суд дійшов висновків, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на це, пільга щодо сплати судового збору, яка передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", не поширюється на вимогу позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Проте, незазначення позивачем у прохальній частині позову конкретної суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, яка підлягає стягненню на користь позивача, унеможливлює встановлення судом конкретної суми судового збору, яка підлягає сплаті за подання цього позову.

Отже, судовий збір за подання майнових позовних вимог становить 1 відсоток ціни заявлених позовних вимог (про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До позовної заяви позивачем не додано документа про сплату судового збору.

Натомість, у позовній заяві позивачем зазначено про його звільнення від сплати судового збору за подання цього позову як учасника бойових дій та надано копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого УМВС України в Полтавській області 15 червня 2015 року.

Вирішуючи питання про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни врегульовано Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини другої статті 22 цього Закону ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про сплату судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17, а також у постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №805/3982/17-а.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, підставою для звернення до суду стали відмова відповідача щодо виплати індексації грошового забезпечення, бездіяльність відповідача щодо невиплати середнього заробітку за весь час затримки фактичного розрахунку при звільненні та щодо невиплати компенсації втрати частини доходів, а також дії відповідача щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у зменшеному розмірі та надання відповіді на письмове звернення позивача з порушенням місячного строку визначеного статтею 20 Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, вимоги позивача у такому спорі не пов`язані з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій, а тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Отже, позивач не звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону "Про сплату судовий збір", а тому позовна заява не відповідає вимогам частини третьої статті 161 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними відмову, дії та бездіяльність та стягнення індексації грошового забезпечення, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, недоплаченої частини одноразової грошової допомоги при звільненні, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліку - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недолік необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду документа про сплату судового збору за подання немайнових вимог у сумі 1681,60 грн та за подання майнових вимог - 1 відсоток ціни заявлених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за реквізитами: одержувач: УК у м. Полтаві /м. Полтава/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4016002; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліку позовної заяви, вона буде повернута.

Також роз`яснити, що процесуальні строки, встановлені судом у цьому судовому рішенні, відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України можуть бути продовжені судом за відповідною заявою учасника справи.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н.І. Слободянюк