Справа № 400/3878/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3878/20

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Стас Л.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року по справі № 400/3878/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Миколаївській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Проте, вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження, оскільки не відповідає вимогам ст. 296 КАС України, з таких підстав.

Так, стаття 296 КАС України встановлює форму та зміст апеляційної скарги.

Згідно п.3 ч.2 ст.296 КАС України в апеляційній скарзі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

З апеляційної скарги вбачається, що апелянтом у поданій апеляційній скарзі не зазначено номери засобів зв`язку та електронної пошти відповідача.

Також слід зазначити, що апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС України.

Так, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин справи та (або) застосування норм права.

Натомість апелянтом, на виконання вказаної норми КАС України, не наведено обґрунтувань того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження судом доказів або застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції при постановленні рішення суду. Апелянтом в апеляційній скарзі лише процитовано зміст судового рішення та зазначено, що апелянт вважає судове рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянтом було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що у апелянта відсутній дохід за попередній календарний рік, на підтвердження якого надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податку про суми виплачених та утриманих податків ОСОБА_1 сформовані 15.05.2020 року.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заявленого клопотання, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначені підстави для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За приписами ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік підстав, зокрема, для звільнення від сплати судового збору, дія яких в даному випадку не розповсюджується на апелянта.

З аналізу викладеного вбачається, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Проте, апелянтом не було надано достатніх доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки із наданої довідки неможливо зробити висновок про майновий стан апелянта або встановити наявність чи відсутність у апелянта інших доходів.

Тобто, належних та достатніх доказів, що в своїй сукупності підтверджують наявність (відсутність) доходів, їх розмір, наявність чи відсутність у власності майна, коштів на банківських рахунках (довідка про доходи, видана податковим органом, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, довідка про перебування на обліку у центрі зайнятості і пошук роботи, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо), тобто, доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища чи наявності інших обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, апелянт суду не надала.

Отже, вказане клопотання не може бути задоволене судом, оскільки не містить повної інформації про майновий стан апелянта.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Таким чином, згідно ст. 169 КАС України апеляційна скарга має бути залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків шляхом подання доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору або доказів сплати судового збору та наведення обґрунтувань апеляційної скарги та приведення апеляційної скарги відповідно до норм ст.. 296 КАС України.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту вручення ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Витребувати з Миколаївського окружного адміністративного суду справу № 400/3878/20.

Ухвала у касаційному порядку не підлягає оскарженню.

Суддя: Стас Л.В.