Справа № 569зп-20/160
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 569зп-20/160

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року (головуючий суддя Озерянська С.І., судді Верба І.О., Сидоренко Д.В., м. Дніпро) у справі № 569зп-20/160

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подачі позовної заяви

до відповідача-1: Кабінету Міністрів України, відповідача-2: Міністерства енергетики та захисту довкілля України, відповідача-3: заступника міністра Міністерства енергетики та захисту довкілля України Демченкова Ярослава, відповідача-4: Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, відповідача-5: Т.в.о. Голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України Гури Костянтина Юрійовича, відповідача-6: працівника Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України Кікавець Антона Олеговича, відповідача-7: Міністерства юстиції України, відповідача-8: Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро),

треті особи: Національна поліція України, Державне бюро розслідувань, ОСОБА_2 ,

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, заяву про забезпечення адміністративного позову повернуто заявнику без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, скаржник оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано положення ст. 8 Конституції України, якою гарантовано звернення громадянина до суду, чим порушено його право на звернення до суду за матеріальним станом. Також вказує, що оскарженою ухвалою порушено права третіх осіб, які є співавторами технології ІНФОРМАЦІЯ_1 », та екологічні права усіх громадян України.

Просить скасувати ухвалу суду та задовольнити вимоги, викладені у заяві про забезпечення позову в повному обсязі, вжити заходи забезпечення позову на підставі представлених у суд документів щодо негайного поновлення особистих немайнових прав скаржника у даній справі на розсуд суду.

У відзиві на апеляційну скаргу Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) підтримало висновки суду першої інстанції та просило апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористались.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду документу на підтвердження сплати судового збору за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову у встановленому законом порядку і розмірі, не доведено підстав для звільнення від сплати судового збору. Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дає підстави для таких висновків.

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Звільнення від сплати судового збору на певній стадії судового процесу не створює пільг щодо його сплати на інших його стадіях чи в інших судових провадженнях.

При цьому, суд, вирішуючи питання про звільнення особи від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру), обмежений статтею 8 Закону України "Про судовий збір", в якій зазначено вичерпний перелік підстав для вказаних процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про забезпечення позову заявником не було додано документ про сплату судового збору за її подання, проте було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з тим, що розмір судового збору за подання заяви про забезпечення позову перевищує 5% доходу за 2019 рік, заявник є членом малозабезпеченої сім`ї, а предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, а саме поновлення та забезпечення особистого немайнового права на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля.

Як встановлено судом першої інстанції, на підтвердження скрутного майнового стану та неможливість сплати судового збору на момент подання заяви надано, зокрема, довідку Управління соціального захисту населення Дніпропетровської районної державної адміністрації від 03.07.2020 № 457 про непризначення станом на 03.07.2020 року ніяких видів допомоги.

Відповідно до наданих заявником документів, а саме: довідки про доходи №261036 Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, довідки про доходи № 241815 Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків від 26.02.2020 № 459, розмір річного доходу заявника за попередній календарний рік складає 32 198, 88 грн., 5% від якої становить 1 609,94 грн.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є членом малозабезпеченої сім`ї.

Відповідно до пп. 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду, зокрема, заяви про забезпечення позову судовий збір встановлюється у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абз. 4 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01.01.2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 гривень.

Отже за подання заяви про забезпечення позову скаржнику необхідно було сплатити судовий збір в сумі 630,60 грн.(=2102,00 грн.х0,3), і ця сума не перевищує 5% розміру річного доходу скаржника за попередній календарний рік, отже підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2020 року у справі № 569зп-20/160 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко