Справа № 260/3637/20
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

10 грудня 2020 рокум. Ужгород№ 260/3637/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (буд. АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця Клименко Романа Васильовича (вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 31,м. Київ,02094) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця Клименко Романа Васильовича згідно якого просила суд: 1. Розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України. 2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження № 62897094 від 27 серпня 2020 року. 3. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. за подання позову та судовий збір в розмірі 630,60 грн. сплачених за забезпечення позову.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04.11.020 року дана позовна заява була залишена судом без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем подано заяву про усунення недоліків. Недоліки позовної заяви позивачем усунуті в повному обсязі та у строк встановлений судом.

01.12.2020 року судом відкрито провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду на 10.12.2020 року об 11:00 год. за київським часом.

Позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомляла, заяв та клопотань по суті справи на адресу суду не направляла.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, у зв`язку із чим судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності позивача.

10.12.2020 року на адресу суду від приватного виконавця Клименко Романа Васильовича надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строків звернення до суду. На обґрунтування поданого клопотання відповідачем зазначено, що що згідно реєстру рекомендованих поштових відправлень лист з постановою про відкриття виконавчого провадження направлено позивачу за№ 949.

Витягом з офіційного сайту «Укрпошта» підтверджується, що лист за № 949 вручено позивачу особисто 01 вересня 2020 року.

Таким чином, ще 01 вересня 2020 року боржник знав про своє порушене право. Відтак, позивач стверджуючи, що дізналася про відкрите виконавче провадження із автоматизованої системи виконавчого провадження, вводить суд в оману та зловживає своїми процесуальними правами. Зважаючи на вищевикладені обставини відповідач просив суд даний адміністративний позов залишити без розгляду.

Частиною 9 ст. 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на норму вищевикладеної статті КАС України, а також те, що в даному випадку у суду відсутня потреба заслухати свідка чи експерта в даній справі, судом вирішено проводити розгляд даної справи в порядку письмового провадження на основі наявних в матеріалах справи письмових доказах.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, подане відповідачем клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Як зазначалось судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 01.12.2020 року питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом вирішуватиметься судом в судовому засіданні.

При вирішення заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Відповідно до ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець виходить не тільки з факту безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення її прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною першою статті 121 КАС України передбачена можливість поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, за заявою учасника справи, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід звернути увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Як убачається з матеріалів справи, позивач до причин пропуску строку звернення до суду відносить дві обставини: Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесена приватним виконавцем 05.10.2020 року. Крім того, позивач зазначає, що в середині жовтня місяця 2020 року з бухгалтерії ФОП ОСОБА_2 , позивачу повідомлено, що надійшла постанова від 05.10.2020 року ВП № 62897094 винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Романом Васильовичем про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Отже, саме з моменту постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, позивач вже знала про існування постанови про відкриття виконавчого провадження. Про існування постанови про відкриття виконавчого провадження остання дізналась зайшовши до авторизованої системи виконавчого провадження і ввівши номер ВП № 59847079, згідно якої позивачу стало відомо, що 27.08.2020 року винесено постанову приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем не отримувалося, а тому оскаржити її в десятиденний термін така не могла, а тому вважає, що строк слід обчислювати з дати автоматизованої системи виконавчого провадження з якої 30.10.2020 року такій стало відомо про відкриття виконавчого провадження. За позицією позивача, строк вона пропустила з поважних причин, а тому є підстави для його поновлення.

Однак, такі твердження позивача не відповідають дійсності та відповідно спростовуються наступим.

Згідно реєстру рекомендованих поштових відправлень лист з постановою про відкриття виконавчого провадження направлено позивачу за№ 949 направлено 28.08.2020 року. Витягом з офіційного сайту «Укрпошта» підтверджується, що лист за № 949 вручено позивачу особисто 01 вересня 2020 року. Таким чином, ще 01 вересня 2020 року боржник знав про своє порушене право. Відтак, позивач стверджуючи, що дізналася про відкрите виконавче провадження із автоматизованої системи виконавчого провадження, вводить суд в оману та зловживає своїми процесуальними правами.

Доводи позивача, наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду та подані документи не свідчать про те, що позивач не могла дізнатись про порушення своїх прав з 01.09.2020 року, оскільки такі спростовані відповідачем та підтверджені належними та допустимими доказами.

Відтак, наведені позивачем доводи поважності причин пропуску строку на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження № 62897094 від 27 серпня 2020 року не знайшли свого підтвердження доказами, долученими до позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних причин, тому підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду відсутні.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практики Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

На дотримання строків звернення до адміністративного суду як однієї з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин неодноразово наголошувалось Верховним Судом, зокрема і в ухвалі Верховного Суду від 31.08.2020 у справі №9901/157/20 та постанові Верховного Суду від 23.10.2020 у справі №1.380.2019.000255.

Пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

В свою чергу частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи пропуск позивачем десятиденного строку звернення до адміністративного суду, а підстави, вказані позивачем не можуть бути визнані поважними, суд приходить до висновку, про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду та задоволення клопотання відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 268, 272, 287 підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними - відмовити.

Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - задоволити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця Клименко Романа Васильовича (вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 31,м. Київ,02094) про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без розгляду.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

СуддяЮ.Ю.Дору