Справа № 400/1351/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 400/1351/19
адміністративне провадження № К/9901/31094/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року у справі №400/1351/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в період з 01 січня 2016 року по 21 вересня 2018 року, зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за вказаний період.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01 січня 2016 року по 21 вересня 2018 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 01 січня 2016 року по 21 вересня 2018 року. В решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції, 30 липня 2019 року Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з тим, що скаржником не сплачено судовий збір. Апелянту надано строк для усунення зазначених недоліків.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року вказану апеляційну скаргу було повернуто апелянту, у зв`язку з невиконанням ухвали від 16 серпня 2019 року.
04 лютого 2020 року Військова частина НОМЕР_1 повторно подала апеляційну скаргу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 була залишена без руху у зв`язку з тим, що вона подана із пропуском встановленого законодавством строку. Одночасно апелянту надано десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків поданої ним апеляційної скарги.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку відмовлено. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 липня 2019 року відмовлено.
Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, Військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними.
Відповідно до вимог частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Судом апеляційної інстанції зазначено, що копію оскаржуваного рішення апелянтом отримано 16 липня 2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням, однак апеляційна скарга подана 04 лютого 2020 року, тобто із значним пропуском встановленого законодавством строку для подання апеляційної скарги на рішення.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт послався на те, що перша апеляційна скарга була подана у встановлений законодавством строк, а повторно пропущено строк на подання апеляційної скарги у зв`язку з відсутністю у штаті Військової частини НОМЕР_1 юридичної групи.
Суд апеляційної інстанції зауважив, що зазначені обставини не є поважними підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому судом звернуто увагу, що представництво Військової частини НОМЕР_1 може здійснювати і сам командир цієї в/ч, який, в свою чергу, і подав як апеляційну скаргу, так і заяву про усунення недоліків.
Частиною третьою статті 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Оскільки апеляційну скаргу подано після закінчення строків на апеляційне оскарження, а причини пропуску строку вказані скаржником визнано неповажними, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху та надання скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом подання відповідної заяви із зазначенням інших поважних причин пропуску строку.
На виконання вимог ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року, скаржником подано до суду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Суд апеляційної інстанції визнав неповажними доводи апелянта наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та оскаржуваною ухвалою відмовив у відкритті апеляційного провадження.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини, а до скарги не додано будь-яких доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, які би зумовлювали об`єктивну неможливість вчасного звернення з апеляційною скаргою.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження, вірно застосував положення статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року у справі №400/1351/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк