Справа № 640/30443/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

07 грудня 2020 року м. Київ № 640/30443/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
доПриватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького Павла Сергійовича
про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького Павла Сергійовича ( АДРЕСА_2 ), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького Павла Сергійовича щодо прийняття:

1-1) постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 63617113 від 13.11.2020 щодо виконання виконавчого листа № 753/22568/14 виданого 08.06.2016 Дарницьким районним судом м. Києва;

1-2) постанови про стягнення з боржника основної винагороди за ВП № 63617113 від 13.11.2020 р., винесеної щодо примусового виконання виконавчого листа № 753/22568/14 виданого 08.06.2016 Дарницьким районним судом м. Києва;

1-3) постанови про розмір мінімальних витрат за ВП № 63617113 від 13.11.2020, винесеної щодо примусового виконання виконавчого листа № 753/22568/14 виданого 08.06.2016 Дарницьким районним судом м. Києва;

2) визнати протиправними та скасувати винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. постанову про відкриття зведеного виконавчого провадження ВП № 63458427 щодо виконання виконавчого листа № 753/22568/14 виданого 08.06.2016 Дарницьким районним судом м. Києва.

Позов заявлений в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона - ОСОБА_1 , 25.11.2020 отримала поштою рекомендований лист № 133 з постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. від 13.11.2020 ВП № 63617113 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 753/22568/14 виданого 08.06.2016 Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно 233109,45 гривень, разом з постановою про стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 23310,95 грн. та постановою про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 350 грн., постанову про приєднання виконавчого провадження ВП № 63617113 до зведеного виконавчого провадження ВП № 63458427 відкритого на підставі виконавчого листа № 753/22568/14 виданого 08.06.2016 Дарницьким районним судом м. Києва.

При цьому, позивач зазначає, що постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. про відкриття виконавчих проваджень ВП № 63617113 від 13.11.2020 та ВП № 63458427, на думку позивача, є протиправними та порушують права позивача.

Пояснює, що такі виконавчі провадження ВП № 63617113 та ВП № 63458427 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький П.С. виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень № 63617113 від 13.11.2020 та ВП № 63458427 на підставі заяви про примусове виконання виконавчого листа № 753/22568/14 виданого 08.06.2016 Дарницьким районним судом м. Києва.

Тобто, на думку позивача, вищевказані виконавчі провадження пов`язані між собою, оскільки винесені на підставі одного і того ж виконавчого документу - виконавчого листа № 753/22568/14 виданого 08.06.2016 Дарницьким районним судом м. Києва за підписом судді Набудович І.О.

Додає, що виконавчий лист від 08.06.2016 був виданий Дарницьким районним судом м. Києва відповідно до рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2015 у цивільній справі № 753/22568/14. Проте, як наголошує позивач, у матеріалах цивільної справи № 753/22568/14 немає рішення від 07.05.2015.

При цьому, звертає увагу на те, що постановою Верховної Ради України від 12.11.2015 №787-VIII «Про звільнення суддів», головуючий у цивільній справі № 753/22568/14 суддя ОСОБА_3 був звільнений з посади судді на підставі пункту 5 частини п`ятої статті 126 Конституції України - порушення суддею присяги. В Єдиному державному реєстрі судових рішень рішення по вказаній справі немає. Реєстраційного номеру вказаного судового рішення немає.

На підставі викладеного вище, позивач робить висновок про те, що рішення від 07.05.2015 по цивільній справі № 753/22568/14 не існує.

Пояснює, що не дивлячись на те, що виконавчий лист від 08.06.2016 виданий Дарницьким районним судом м. Києва не відповідає вимогам до виконавчого документу, 13.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63617113 та постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 63458427 та накладено арешт на майно та кошти, що, за висновком позивача призвело до порушення засад виконавчого провадження, викладених у статті 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Додає, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Русецький П.С. своїми діями порушив права та свободи позивача, а саме: позбавив її та її сім`ю користуватись їхнім спільним майном, позбавив її можливості купувати їжу, ліки та сплачувати вчасно комунальні послуги. Ці протиправні дії викликали у неї психічне напруження, душевне страждання, розчарування в діяльності суб`єкта владних повноважень, психологічне переживання.

Підсумовуючи викладене у сукупності позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 та п. 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1291 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, що відповідно передбачає судовий контроль з боку суду, який прийняв відповідне судове рішення, у даному випадку - Дарницький районний суд м. Києва.

Згідно ст. 446 Цивільно процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу (ЦПК України), порушено їхні права чи свободи.

У свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення).

Виконавче провадження визначається як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 цього Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Тобто, стадія виконання рішення суду, що в силу ч. 3 ст. 1291 Конституції України включає в себе і стадію оцінки/контролю за його виконанням та оцінки наслідків невиконання, є невід`ємними стадіями завершальної стадії судового процесу, у даному випадку - цивільного.

З наведеного у сукупності вбачається, що контроль за виконання судового рішення у цивільній справі, здійснюється судом, який прийняв відповідне судове рішення, що забезпечує виконання ч. 3 ст. 1291 Конституції України та завдання цивільного провадження у цивільних справа, що також кореспондується з правилами та вимогами, визначеними у статтях 446, 447 Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому, статтею 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. За приписами ч. 1 цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що юрисдикція адміністративних судів виключається у випадку коли законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Тобто, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спори про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов судів прийнятих в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний правових підхід щодо визначення юрисдикції розгляду спорів даної категорії відповідає висновку, висловленому Верховним Судом у постановах від 31.01.2018 № К/9901/1189/18, від 19.02.2018 №К/9901/6550/18.

З наявних матеріалів вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07.05.2015 у цивільній справі № 753/22568/14 позов ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено та стягнуто солідарно з останніх на користь ПАТ «Укрсиббанк» 106552,34 грн. нарахованої пені за прострочення сплати за кредитом, 126557,11 грн. нарахованої пені за прострочення відсотків, а всього: 233109,45 грн. за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29.11.2006.

08.06.2016 Дарницьким районним судом міста Києва видано виконавчий лист на підставі якого і прийнято оскаржувані позивачем постанови.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку про те, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є рішення приватного виконавця у виконавчому провадженні з примусового виконання судового рішення, прийнятого в порядку цивільного судочинства. Тобто, спірні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 63617113, про стягнення з боржника основної винагороди за ВП № 63617113 від 13.11.2020; про розмір мінімальних витрат за ВП № 63617113 від 13.11.2020, та постанову про відкриття зведеного виконавчого провадження ВП № 63458427 можуть бути оскаржені до Дарницького районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 160-162, 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького Павла Сергійовича про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КАС України ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст.ст. 292 - 297 КАС України п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя О.А. Кармазін