Справа № 227/2530/20
Суддя: Корнєєва В. В.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

27.11.2020 227/2530/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.,

при секретарі Голомідовій К.А.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Покровського ВП старшого лейтенанта поліції Макарова Сергія Сергійовича про скасування постанови серії БАА № 246455 від 20.06.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до інспектора СРПП № 3 Покровського ВП старшого лейтенанта поліції Макарова Сергія Сергійовича про скасування постанови серії БАА № 246455 від 20.06.2020 року, в обґрунтування якого зазначив, що 20.06.2020 року приблизно о 09:40 годині він керував автомобілем Renault Scenic, д/н НОМЕР_1 , та був зупинений працівником поліції інспектором СРПП № 3 Покровського ВП старшим лейтенантом поліції Макаровим С.С., який попросив надати реєстраційний документ на транспортний засіб, після чого відносно нього відповідачем було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 246455, в якій було зазначено, що 20.06.2020 року о 09:40 годині в м. Покровськ на перехресті вулиць Шевченко Захисників України він не виконав зупинку перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що з вказаною постановою він категорично не погоджується і вважає, що ним не було порушено Правил дорожнього руху, про що він зазначав працівнику поліції та пояснював, що він рухався по вулиці Шевченко в бік вулиці Захисників України м.Покровськ та під`їжджаючи до перехрестя, побачивши знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» він зробив зупинку в декількох метрах перед ним, в цей час знак було видно під верхнім краєм лобового скла. Перед самим перехрестям він переїхав в правому ряді вибоїну 10-15 см глибини, яка дозволяла рухатися з мінімальною швидкістю, тому позивач вказує, що у нього було достатньо часу для того, щоб оцінити дорожню ситуацію на проїжджій частині, на яку він виїжджав. Виконавши поворот праворуч, позивач був зупинений працівниками поліції, зокрема, відповідачем, який назвав позивачу причину зупинки як невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», на що позивач пояснив, що він виконав зупинку та попросив надати докази правопорушення, після чого відповідачем було продемонстровано відеозапис на особистому смартфоні поліцейського, на якому не було видно зупинки позивача, бо заважав паркан, окрім того, на відео не було видно знаку, вимоги якого позивач нібито порушив. Після цього позивач попросив поліцейського перенести розгляд справи за місцем проживання позивача, на що поліцейський відмовив, аргументуючи тим, що йому здається, що позивач каже неправду. Тоді позивач звернувся до поліцейського з проханням надати позивачу кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді справи, проте це прохання залишилося без відповіді. Після цього позивач зателефонував за номером 102 і на місце події прибув старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , який представився співробітником слідчо-оперативної групи, та зазначив позивачу, що він не має втручатися в розгляд справи і позивачу доцільно підкоритися вимогам поліцейського, та залишив місце розгляду справи. Позивач повторно звернувся на 102, після чого на місце вчинення правопорушення приїхав капітан поліції ОСОБА_3 , який також пропонував скоритися вимогам поліцейського, а у випадку незгоди з прийнятим рішенням рекомендував звернутися до суду. В зв`язку з викладеним позивач не витримав тиску з боку поліцейських та вимушений був надати документи для складання постанови, оскільки поліцейські почали погрожувати позивачу притягненням його до відповідальності за ст. 185 КУпАП та застосуванням до нього спецзасобів. На підставі вищевикладеного позивач просив скасувати постанову інспектора СРПП № 3 Покровського ВП старшого лейтенанта поліції Макарова Сергія Сергійовича серії БАА № 246455 від 20.06.2020 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 420,20 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25.08.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відповідачем було надіслано до суду заперечення на позовну заяву, в яких останній зазначив, що 20.06.2020 року о 09:40 годині в м. Покровськ на перехресті вул. Захисників України вулю Шевченко під час несення служби у добовому чергуванні з обслуговування території м. Покровська та Покровського району ним було виявлено порушення п. 8.4 «Дорожні знаки» ПДР України, а саме вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», вчинене громадянином ОСОБА_1 , який керував автомобілем Renault Scenic, д/н НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Шевченко і виїжджаючи на перехрестя з вул. Захисників України, здійснив проїзд без зупинки перед вказаним дорожнім знаком, чим порушив його вимоги, про що свідчить відеозапис з технічного приладу, який має функції відеозапису та який розташовано на службовому транспортному засобі згідно ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», після чого відповідачем було здійснено зупинку вказаного транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , якому поліцейським було названо свою посаду, прізвище, спеціальне звання згідно вимог ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію», а також проінформовано водія про конкретну причину зупинки з детальним її описом та ознайомленням із відеозаписом правопорушення, також позивачу було роз`яснено положення ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Останній не погодився зі скоєним правопорушенням, оскільки не побачив дорожнього знаку на відеозапису, на що ним було запропоновано позивачу вийти з автомобіля та переконатися у наявності вказаного дорожнього руху, але позивач відмовився, аргументуючи це тим, що він не зобов`язаний цього робити, після чого поліцейським було зафіксовано наявність вказаного знаку 2.2." Проїзд без зупинки заборонено" на перехресті вулиць на нагрудну камеру. Водію було запропоновано пред`явити для перевірки посвідчення водія на право керування транспортними засобами, на що останній відповів відмовою та забажав скористуватися правовою допомогою, після чого поліцейським було здійснено дзвінок з власного мобільного телефону на лінію Центру безоплатної правової допомоги та надано водію телефон для спілкування з оператором вказаного центру. Поліцейським повторно було запропоновано позивачу надати документи, на що останній знов відповів відмовою та зателефонував на лінію 102 для того, щоб викликати наряд поліції, оскільки вважав дії відповідача незаконними. Після приїзду наряду поліції, інспектором Гученко В.М. позивачу було роз"яснено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, його права, а також той факт, що в разі відмови надати документи на законні вимоги поліцейського, останнім буде оформлено також додаткові матеріали відносно позивача за ст. 185 КУпАП. Непогодившись із діями поліцейських позивач ще раз зателефонував на 102, під час чого позивачу було роз"яснено оператором про те, що дії поліцейських є законними і він зобов"язаний виконати законні вимоги поліцейських. Після цього о 10:50 позивачем було добровільно пред`явлено посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, відповідачем за проханням позивача було надано бланк для надання письмових пояснень, і після цього було складено постанову у справі про адмінстративне правопорушення. Відповідач зазначив, що вважає свої дії законними та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримував в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не подавав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.06.2020 року інспектором СРПП № 3 Покровського ВП ст. лейтенанта поліції Макаровим С.С. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 246455, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 20.06.2020 року о 09:40 годині ОСОБА_1 в м. Покровськ на перехресті вул. Шевченко вул. Захисників України, керуючи авто Renault Scenic, д/н НОМЕР_2 , не виконав зупинку перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР України.

Позивачем також було надано до суду копію пояснень, які було написано ним при розгляді справи про адміністративне правопорушення, які за своїм змістом аналогічні обставинам, які було викладено позивачем в позовній заяві (а.с. 6).

Під час судового засідання проводився огляд відеозаписів, які були надіслані відповідачем разом із його запереченнями до суду. В ході огляду відеозаписів встановлено, що поліцейським за технічного пристрою, розташованого на службовому автомобілі було зафіксовано той факт, що автомобіль Renault Scenic при виїзді на перехрестя вулиць Захисників України та Шевченко м.Покровськ не виконав зупинку перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», наявність якого згодом була продемонстрована на відео відповідачем. Також з відеозаписів вбачається, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , поліцейським було повідомлено позивача про причини зупинки та запропоновано надати документи на право керування транспортними засобами, а також на транспортний засіб, на що ОСОБА_1 відповів відмовою та почав вимагати перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцем проживання позивача, проте поліцейським правомірно було відмовлено в перенесенні розгляду справи через неналежне обгрунтування причини перенесення розгляду справи. На вимогу позивача надати йому можливість скористатися правовою допомогою поліцейським було здійснено телефонні дзвінки до центру безоплатної правової допомоги та надано можливість позивачу отримати безоплатну правову допомогу. З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що поліцейським було дотримано всі норми законодавства, встановлені для розгляду справ про адміністративні правопорушення, і зафіксовані на відеозаписі обставини не були спростовані позивачем.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засо бах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що надані відповідачем відеозаписи були зафіксовані на технічному пристрої, розташованому в службовому автомобілі та з нагрудної камери поліцейського. Окрім того, з відеозапису вбачається, що під час зупинки позивача факт порушення ПДР України позивачем було продемонстровано поліцейським за допомогою мобільного телефону.

Суд вважає, що відеозаписи, надані відповідачем були зроблені з дотриманням вимог законодавства, для здійснення фіксації вчиненого правопорушення та процедури складання постанови по справі про адмінправопорушення. Окрім того, з вищенаведеної норми закону не вбачається будь-якої заборони щодо використання мобільних пристроїв з функціями відеозапису для фіксації вчинення правопорушення, а тому ствердження позивача про неможливість використання особистого мобільного телефону відповідачем не заслуговують на увагу суду.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 33.2 «Знаки пріоритету» Правил дорожнього руху дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем надано суду диск з відеозаписами, з яких вбачається, що транспортний засіб позивача дійсно не виконав вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», оскільки з наданого відеозапису не вбачається саме моменту зупинки транспортного засобу на виконання вимог вказаного дорожнього знаку, тобто позивачем дійсно було порушено вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху.Окрім того, відповідачем було надано до суду копії фотознімків із зазначенням розташування дорожнього знаку, вимоги якого було порушено позивачем.Ствердження позивача про те, що він здійснив зупинку перед вказаним дорожнім знаком, але вказаного факту не видно через розташування паркану, не заслуговують на увагу суду, оскільки в судовому засіданні вказані відомості не було підтверджено жодним належним та допустимим доказом і навпаки спростовані дослідженими судом доказами та відеозаписом, і не ґрунтуються на законі, зокрема чинних приписах ПДР. Отже, встановлені обставини в їх сукупності свідчать про обґрунтованість доводів відповідача про порушення позивачем вимог п. 8.4 ПДР та законність притягнення позивача до відповідальності згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП. В свою чергу, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена с. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення, внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснюється.Отже, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, постанова серії БАА № 246455 від 20.06.2020 року винесена інспектором поліції у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та нормами КУпАП, є законною, підстави для її скасування відсутні.

Окрім того, ствердження позивача про те, що йому було відмовлено в наданні кваліфікованої юридичної допомоги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, також не заслуговують на увагу суду, оскільки вказаний факт був також повністю спростований відеозаписом, оглянутим в ході судового розгляду, з якого вбачається, що поліцейським самостійно вживалися заходи щодо забезпечення права позивача на надання йому безоплатної правової допомоги на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським самостійно здійснювалися дзвінки до центру безоплатної правової допомоги і позивачу операторами центру надавалися юридичні консультації, та роз"яснено можливість запросити адвоката самостійно, чим позивач не скористувався.

За таких обставин у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було повністю відмовлено, підстав для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 241-245, 246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 3 Покровського ВП старшого лейтенанта поліції Макарова Сергія Сергійовича про скасування постанови серії БАА № 246455 від 20.06.2020 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резулятивну частини рішення було проголошено в судовому засіданні 27 листопада 2020 року, повний текст рішення суду виготовлено 07 грудня 2020 року.

Сторони по справі:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач інспектор СРПП № 3 Покровського ВП старший лейтенант поліції Макаров Сергій Сергійович, адреса: Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7.

Суддя В.В.Корнєєва

27.11.2020