Справа № 400/4558/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 р. № 400/4558/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.04.2020 № 5, № 5, № 5, № 5,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління державної податкової служби у Миколаївській області (далі відповідач ) з вимогами: визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.04.2020 №№ 5, 5, 5, 5, прийняті Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

Ухвалою від 21.10.2020р. суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила в позові про те, що 25.08.2020р. поштовим зв`язком вона отримала листа від відповідача, в якому містились оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням ДПС у Миколаївській області. Ознайомившись з такими рішеннями, позивач вказує на те, що в зазначених вище оскаржуваних рішеннях міститься посилання на акт перевірки від 27.02.2020р., який ОСОБА_1 ніколи не отримувався й про зміст якого позивачу не відомо. На думку позивача, винесені відповідачем рішення та висновки акту перевірки на підставі яких відповідач виніс такі рішення, є необґрунтованими, незаконними та протиправними. Томі підлягають скасуванню

Відповідач у відзиві зазначив, що з позовними не погоджується, вважає їх необґрунтованими та в задоволенні позову просив відмовити. Оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення складені на підставі акту документальної невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору від одержаного доходу за ознакою « 126» (додаткове благо) у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_2 , за період з 01.01.2015 по 31.12.2015. Згідно даних відомості з Центральної бази Держреєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів в період з 01.01.2015 по 31.12.2015, Додаткового договору від 30 січня 2015 року за №5 до Кредитного договору від 22 серпня 2005 року за №ML-007/089/2005 ТОВ "ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" (36789421) платник податків ОСОБА_1 окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував дохід, отриманий як додаткове благо (ознака доходу 126- Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо). Порядок нарахування , утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст..168 Податкового кодексу України (далі ПК України). Відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 отримувала доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації). Виходячи з матеріалів перевірки, спеціалістами ГУ ДПС у Миколаївській області встановлено, що громадянка ОСОБА_1 в 2015 році отримала додаткове благо загальною вартістю 573257,48 грн. від ТОВ"ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА" (36789421), який відображено у звітності за формою 1- ДФ за І кв. 2015 року за ознакою доходу 126. Також перевіркою встановлено, що позивачем за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 податкова декларація до ГУ ДПС у Миколаївській області не надана в термін до 01.05.2016, чим порушено підпункти 16.1.2, 16.1.3, п.16.1 ст. 16, п.п. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49, п. 176.1. ст. 176, п. 179.1. ст. 179 Кодексу. Отже,з урахуванням висновків акту перевірки встановлено, що фактично позивачем податок з доходів на момент перевірки не утримано та не сплачено за ознакою доходу « 126» (додаткове благо), що й стало підставою для винесення відповідних податкових повідомлень-рішень.

Представник позивача 10.11.2020р. надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Від відповідача 09.11.2020р. надійшли письмові пояснення по справі з додатками.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у Миколаївській області від 13.02.2020 №464 про проведення документальної невиїзної перевірки та повідомлення від 14.02.2020 за №132/14- 29-01-04-40 відповідачем на підставі п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 та керуючись п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України проведено документальну невиїзну перевірку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору від одержаного доходу за ознакою «126» (додаткове благо) у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_2 , (скорочено та далі по тексту: фізична особа ОСОБА_1 ) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Перевіркою встановлено порушення:

1) підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 розділу І, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 розділу II пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, а саме: не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, в результаті чого податкова декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік не подана до ДПІ в термін до 01.05.2016; підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту «Д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України, а саме: заниження та несплата податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 114042,50 гривень;

2) пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого занижено та несплачено військовий збір за 2015 рік на суму 8598,86 гривень;

3) підпункту 16.1.12 пункту 16.1 статті 16 та пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, встановлено відсутність (не надання) первинних документів.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 27.02.2020р. № 230/14-29-33-05-11/ НОМЕР_1 .

Позивач 25.08.2020р. отримала поштовим зв`язком рекомендованого листа надісланого на її адресу Головним управлінням ДПС у Миколаївській області, в якому містились податкові повідомлення-рішення від 27.04.2020 № 5; від 27.04.2020 № 5; від 27.04.2020 № 5.

Ознайомившись з отриманими рішеннями, позивач встановила, що такі рішенні складені відповідачем на підставі акту перевірки від 27.02.2020р. № 230/14-29-33-05-11/ НОМЕР_1 . Проте, як вказала позивач в позові, ні акту перевірки, ні про саму перевірку ОСОБА_1 ніколи не повідомлялась, а про існування акту перевірки позивачу нічого не було відомо.

Для з`ясування всіх обставин справи, позивач 25.08.2020р. звернулась з запитом до відповідача про отримання інформації в якому просила: невідкладно надіслати на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчені копії акту № 230/14-29-33-05-11/ НОМЕР_1 від 27.02.2020 з усіма без виключення додатками та іншими матеріалами, що використовувались при його складанні (оформленні), докази його надіслання на адресу ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, документи, що стали підставою для проведення перевірки; направлення, накази тощо, пов`язані з перевіркою, оформленою зазначеним актом.

10.09.2020 року на свій запит позивач отримала від відповідача лист № 34/ЗПІ/14-29-33-05-08 від 01.09.2020, в додатку до якого відповідач надіслав: копію листа про надання пояснення та документального підтвердження щодо отримання доходу за ознакою 126 від 16.01.2020 №3/28/14-29-33-05-08 на 1 аркуші; копію поштового відправлення від 21.02.2020 №893, яким було надіслано примірник листа про надання пояснення та документального підтвердження щодо отримання доходу за ознакою 126, на 2 аркушах; копію наказу ГУ ДПС у Миколаївській області від 13.02.2020 №464 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 )» від 13.02.2020 року №464, на 1 сторінці; копію повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФО ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 14.02.2020 №132/14-29-01-04-40, на 1 сторінці; копію поштового відправлення від 23.03.2020 №194, яким було надіслано примірники наказу від 13.02.2020 №464 та повідомлення про проведення перевірки від 14.02.2020 №132/14-29-01-04-40, на 2 аркушах; копію повідомлення про запрошення для ознайомлення та підписання результатів документальної позапланової невиїзної перевірки ФО ОСОБА_1 від 20.02.2020 №3/92/14-29-33-05-08, на 1 сторінці; копію поштового відправлення від 26.03.2020 №561, яким було надіслано примірник повідомлення про запрошення для ознайомлення та підписання результатів документальної позапланової невиїзної перевірки, на 2 аркушах; копію акту «Про результати документальної невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору від одержаного доходу за ознакою « 126» (додаткове благо) у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015» від 27.02.2020 № 230/14-29-33-05-11/ НОМЕР_1 на 16 сторінках, 8 аркушів; копію поштового відправлення від 03.04.2020 року за №660, яким було надіслано примірник акту перевірки від 27.02.2020 № 230/14-29- 33-05-11/ НОМЕР_1 , на 2 аркушах.

Оскільки у відповіді на запит позивача відповідач надав не всі запитані позивачем документи, ОСОБА_1 подала відповідачеві ще один запит - від 15.09.2020 (вх. № 55/ЗПІ від 16.09.2020), в якому просила: невідкладно надіслати на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчені копії:

1) інформації на позивача, отриману з Центральної бази Держреєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів за 2015 рік на 1 аркуші;

2) службової записки відділу аналізу та прогнозування надходжень платників податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДПС у Миколаївській області від 09.01.2020 № 89/14-29-33-01-10;

3) додаткового договору від 30 січня 2015 року за № 5 до Кредитного договору від 22 серпня 2005 року за № ML-007/089/2005 ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» (36789421) на 2 аркушах;

4) кредитного договору від 22 серпня 2005 року за № ML-007/089/2005;

5) листа про надання інформації від ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (36789421) від 20.12.2019 вих. № 10454, від 24.12.2019 вх. № 1175/10;

6) звітність ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (36789421) за формою № 1-ДФ за І квартал 2015 року (виключно дані щодо ОСОБА_1 , інші дані знеособити).

23.09.2020 року на свій запит від відповідача позивач отримала лист № 42/ЗПІ/14-29-07-14-08 від 22.09.2020 (рекомендований лист зі штрихкодовим ідентифікатором 401), в додатку до якого відповідач надіслав:

1) інформацію на фізичну особу ОСОБА_1 , отриману з Центральної бази Держреєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів за 2015 рік на 1 аркуші;

2) додатковий договір від 30 січня 2015 року за № 5 до Кредитного договору від 22 серпня 2005 року за № ML-007/089/2005 ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (36789421) на 2 аркушах.

Крім того, 29.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася на адресу ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (36789421), в якому просила: надіслати на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) належним чином засвідчені копії:

1) кредитного договору від 22 серпня 2005 року за № ML-007/089/2005;

2) договору факторингу з доказами передання документів (прав вимоги) за кредитним договором від 22 серпня 2005 року за № ML-007/089/2005;

3) розрахунку заборгованості (з датою її виникнення, окремо за тілом кредиту, процентами, штрафами, пенею) станом на дату передання прав вимоги до ТОВ ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» від іншого кредитора за кредитним договором від 22 серпня 2005 року за № ML-007/089/2005;

4) розрахунку заборгованості (з датою її виникнення, окремо за тілом кредиту, процентами, штрафами, пенею) станом на 30 січня 2015 р. за кредитним договором від 22 серпня 2005 року за № ML-007/089/2005;

5) всі рішення Комітету по роботі з проблемними активами ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», що стосуються кредитного договору від 22 серпня 2005 року за № ML-007/089/2005 та розрахунків за ним;

6) надіслати на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) письмову інформацію, з яких саме сум (тіло кредита, проценти, штрафи, пеня, дати їх виникнення) та в яких пропорціях складається сума «прощеного» боргу в розмірі 573257,48 грн., відображена ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» у звітності за ф. № 1ДФ за січень 2015 року за ознакою « 126 додаткове благо», отримане ОСОБА_1

07.10.2020 року у ОСОБА_1 отримала на руки у ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» відповідь від 07.10.2020 на свій запит, до якої додано копії наступних документів: кредитного договору № ML-007/089/2005 від 22.08.2005 р.; договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 р. разом з витягом з Додатку № 1 до нього; витягу з протоколу № 3 Кредитного комітету від 16.01.2015 р.; довідки № 176 від 05.10.2020 р.; довідки № 174 від 05.10.2020 р.; додаткового договору за № 5 від 30.01.2015 р. до Кредитного договору № ML-007/089/2005 від 22.08.2005 р.

З отриманих копій документів позивачу стало відомо, що з 14.02.2020 р. по 20.02.2020 р. головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДПС у Миколаївській області Бочкарьовою Іриною Сергіївною проведено документальну невиїзду перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору від одержаного доходу за ознакою « 126» (додаткове благо) у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 , результати якої оформлені актом перевірки від 27.02.2020 р. № 230/14-29-33-05-11/ НОМЕР_1 «Про результати документальної невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, військового збору від одержаного доходу за ознакою « 126» (додаткове благо) у вигляді анульованої основної суми кредитної заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2015 по 31.12.2015».

Досліджуючи акт перевірки від 27.02.2020р., судом встановлено, що в акті перевірки були встановлені наступні порушення:

підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 розділу І, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, а саме: не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, в результаті чого податкова декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік не подана до ДПІ в термін до 01.05.2016;

підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункту Д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1 статті 167, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 Податкового кодексу України, а саме: заниження та несплата податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 114042,50 гривень;

пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, в результаті чого занижено та не сплачено військовий збір за 2015 рік на суму 8598,86 гривень;

підпункту 16.1.12 пункту 16.1 статті 16 та пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, встановлено відсутність (не надання) первинних документів.

Виходячи з матеріалів справи, суд встановив, що акт перевірки був отриманий позивачем лише 10.09.2020р., а оскаржувані податкові повідомлення-рішення 25.08.2020р., зокрема:

1) податкове повідомлення-рішення від 27.04.2020 № 5, за яким контролюючий орган, вказуючи на порушення платником податків вимог підпункту 16.1.12 пункту 16.1 статті 16 та пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, посилаючись на п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54, абз.абз. 1, 2 пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України, застосовує штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн.;

2) податкове повідомлення-рішення від 27.04.2020 № 5, за яким контролюючий орган, вказуючи на порушення платником податків вимог підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 розділу І, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, посилаючись на п.п. 54.3.1 п. 54.3 ст. 54, абз. 1 пункту 120.1 статті 120 розділу ІІ Податкового кодексу України, застосовує штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 170 грн.;

3) податкове повідомлення-рішення від 27.04.2020 № 5, за яким контролюючий орган, вказуючи на порушення платником податків вимог пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, посилаючись на п.п. 54.3.1. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, збільшує суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 10748,58 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням на 8598,86 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 2149,72 грн.;

4) податкове повідомлення-рішення від 27.04.2020 № 5, за яким контролюючий орган, вказуючи на порушення платником податків вимог підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 розділу І, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ, пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, посилаючись на п.п. 54.3.1. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, збільшує суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 142553,13 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням на 114042,50 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 28510,63 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем на підставі зазначеного вище акту перевірки від 27.02.2020р., тому суд вважає за необхідне дослудити висновку такого акту для вирішення справи суті.

З урахуванням висновків акту перевірки, суд щодо протиправності податкових повідомлень-рішень від 27.04.2020 №№ 5, 5, 5, 5, зазначає наступне.

Зокрема, на сторінці 8-9 акту перевірки зазначено, що «…згідно даних відомості з Центральної бази Держреєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів в період з 01.01.2015 по 31.12.2015, Додаткового договору від 30 січня 2015 року за №5 до Кредитного договору від 22 серпня 2005 року за №ML-007/089/2005 ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (36789421) платник податків ОСОБА_1 окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував дохід, отриманий як додаткове благо (ознака доходу « 126»- Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо).

Згідно Додаткового договору від 30 січня 2015 року за №5 до Кредитного договору від 22 серпня 2005 року за № ML-007/089/2005 ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» (36789421), яке підписано особисто ОСОБА_1 30 січня 2015 року, кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 573257,48 грн. (п`ятсот сімдесят три тисячі двісті п`ятдесят сім) гривень 48 копійок, скасовує всю суму пені, що була нарахована до моменту укладання цього додаткового договору; припиняє претензійно-позовну роботу по стягненню Боргових зобов`язань за Кредитним договором і Позичальник буде вважатись таким, що погасив свої Боргові зобов`язання перед Кредитором у повному обсязі. Сума штрафних санкцій (пені), не підлягає включенню до складу місячного (річного) оподаткованого доходу платників податків-фізичних осіб відповідно до абз.2 п.п.165.1.55 п. 165.1 ст.165 Кодексу.

…Враховуючи зазначене вище, громадянка ОСОБА_1 в 2015 році отримала додаткове благо загальною вартістю 573257,48 грн. від ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (36789421), який відображено у звітності за формою 1- ДФ за І кв. 2015 року за ознакою доходу 126.»;

Також на сторінці 10 акту перевірки перевіряючими вказано, що «…Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до органів ДПС податкових декларацій (у випадках коли згідно з нормами Кодексу таке подання є обов`язковим) встановлено, що платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 податкова декларація до Головного управління ДПС У Миковлаївській області, Миколаївського управління, ДПІу М.Миколаєві не надана в термін до 01.05.2016 , чим порушено підпункти 16.1.2,16.1.3, п.16.1 ст. 16, п.п. 49.18.4, п. 49.18 ст. 49, п. 176.1. ст. 176, п. 179.1. ст.179 Кодексу.».

Крім того, відповідачем в ході перевірки зроблено висновок про те, що фактично податок з доходів на момент перевірки не утримано та не сплачено. Таким чином, встановлено заниження фізичною особою - платником податку ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 рік в сумі 114042,50 гривень. За даними перевірки встановлені розбіжності сум податкового зобов`язання з військового збору з доходів, відмінних від здійснення господарської (незалежної професійної) ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015. Відповідно, керуючись підпунктом 1.2 пункту 16 прим.1 підрозділу 10 (підпункт 1.3 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10) Кодексу необхідно обчислити військовий збір за ставкою' 1,5%. Фактично збір з доходів на момент перевірки не утримано та не сплачено. Таким чином, встановлено заниження фізичною особою - платником податку ОСОБА_1 військового збору за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 рік в сумі 8598,86 гривень (стор.10 акту перевірки, а.с. 47).

Отже, як вбачається зі змісту акту перевірки та прийнятих за його наслідками податкових повідомлень-рішень, відповідач вважає, що позивач у січні 2015 року отримала додаткове благо загальною вартістю 573257,48 грн. від ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (36789421), який відображено у звітності останнього за формою 1-ДФ за І кв. 2015 року за ознакою доходу « 126», що є порушенням зокрема п.п. «д» п. 164.2.17 статті 164 ПК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідачем в обґрунтування визначення податкових зобов`язань позивача покладено досить обмежене коло документів, які на думку суду, не в повній мірі дають можливість з`ясувати наявність або відсутність підстав для оподаткування конкретної операції анулювання (прощення) боргу кредитором (ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА») боржникові ОСОБА_1 :

1) інформацію на позивача, отриману з Центральної бази Держреєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів за 2015 рік на 1 аркуші;

2) додатковий договір від 30 січня 2015 року за № 5 до Кредитного договору від 22 серпня 2005 року за № ML-007/089/2005 ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» (36789421) на 2 аркушах.

Разом з цим на думку суду, такий підхід відповідача є вибірковим, а відтак хибним та протиправним, оскільки відповідачем при проведенні перевірки та прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень не враховано істотні критерії, регламентовані Законом, для визначення поняття «додаткове благо» в контексті анульованого (прощеного) боргу.

Зокрема, відповідно до приписів п.п. «д» п. 164.2.17 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Як вбачається зі змісту наведеної норми до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб включається дохід, що відповідає декільком критеріям:

має бути у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку;

така основна сума боргу має бути прощеною (анульованою) кредитором за його самостійним рішенням;

таке рішення має бути не пов`язаним з процедурою банкрутства;

таке рішення має бути прийнятим до закінчення строку позовної давності;

сума такого боргу має перевищувати 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Очевидно, що при невиконанні хоча б однієї з наведених умов, норми наведеної статті не підлягають застосуванню, а база оподаткування - відсутня.

У ситуації, що розглядається, сума прощеного (анульованого) боргу позивача перед її кредитором формально відповідає більшості критеріїв, окрім одного рішення кредитора позивача (ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна») прийнято після спливу (закінчення) строку позовної давності.

З наданих до справи документів випливає, що позивач, ОСОБА_3 , 22 серпня 2005 року уклала з Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (ідентифікаційний код 21685166) кредитний договір № ML-007/089/2005, за умовами якого отримала кредит в розмірі 45000 дол. США під 4,5% річних + FIDR (плаваюча процентна ставка) строком до 22 серпня 2025 року.

В період з моменту укладення договору та отримання кредиту (22 серпня 2005 року) і до 18 березня 2011 року у позивача (позичальника, боржника) ОСОБА_3 внаслідок погіршення фінансового стану та істотного зростання курсу валюти (долар США) виникла заборгованість (приблизно з листопада 2008 року) за тілом кредиту у сумі 36194,15 дол. США, за процентами 9237,04 дол. США, а всього станом на 18.03.2011 45431,19 дол. США.

18.03.2011 року між покупцем, ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», та продавцем, ПАТ «ОТП Банк» (ідентифікаційний код 21685166, назва банку була змінена у зв`язку зі змінами у складі акціонерів), було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами п. 3.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Продавець продає (переуступає) Покупцю права на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори (перелік яких міститься в Додатку 1 до цього Договору), а Покупець приймає такий Кредитний портфель та зобов`язується сплатити на користь Продавця Винагороду.

Згідно з витягом з Додатку 1 до договору купівлі-продажу Кредитного портфелю від 18.03.2011 покупцем, ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», отримано від продавця, ПАТ «ОТП Банк», в межах придбаного Кредитного портфелю права вимоги за кредитним договором № ML-007/089/2005 від 22.08.2005 на загальну суму боргу боржника за кредитним договором у валюті договору - 36194,15 дол. США, за загальну суму процентів, нарахованих на суму заборгованості боржника за кредитним договором у валюті договору 9237,04 дол. США, а всього станом на 18.03.2011 45431,19 дол. США.

Таким чином, станом на 18.03.2011р. ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» отримало право вимоги заборгованості за кредитним договором № ML-007/089/2005 від 22.08.2005, яка виникла в період з 22.08.2005 по 18.03.2011.

Згідно з приписами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 260 (ч.ч. 1, 2) ЦК України регламентовано, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

За імперативними приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тож зважаючи на те, що заборгованість виникла в період з 22.08.2005 по 18.03.2011, станом на момент переходу прав вимоги за кредитним договором № ML-007/089/2005 від 22.08.2005 до ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», строк позовної давності (3 роки) вже сплив.

Навіть якщо обчислювати строк позовної давності з моменту передання прав вимоги за договором від 18.03.2011р. купівлі-продажу кредитного портфелю з 18.03.2011р., він сплив 18.03.2014, а рішення про анулювання (прощення) кредитором, ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», боргу прийнято 16.01.2015р., а додаткова угода до кредитного договору № ML-007/089/2005 від 22.08.2005р. підписана сторонами 30.01.2015р.

При цьому сума заборгованості за кредитним договором № ML-007/089/2005 від 22.08.2005р., права вимоги на яку придбано ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» залишилась незмінною з 18.03.201р. до дати укладення додаткової угоди від 30.01.2015р.: загальна сума боргу боржника за кредитним договором у валюті договору - 36194,15 дол. США, загальна сума процентів, нарахованих на суму заборгованості боржника за кредитним договором у валюті договору 9237,04 дол. США, а всього 45431,19 дол. США, що підтверджується довідкою ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» № 176 від 05.10.2020р. і свідчить про те, що сума прощеного (анульованого) боргу це саме сума боргу, права вимоги якої отримано ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА» 18.03.2011р., іншої суми заборгованості в матеріалах справи не існує.

Таким чином, на момент прийняття рішення кредитором, ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ УКРАЇНА», про прощення (анулювання) боргу позивача, строк позовної давності щодо стягнення зазначеної заборгованості сплив (закінчився), а відтак анульована (прощена) заборгованість в даному випадку не є додатковим благом і як наслідок не є доходом позивача, що включається до бази оподаткування.

Оскільки, судом встановлено, що позивач не отримувала доходу у вигляді додаткового блага у січні 2015 року, відсутня база оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором, та у позивача був відсутній обов`язок щодо подання відповідної декларації і нарахування відповідних податкових зобов`язань.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення від 27.04.2020 №№ 5, 5, 5, 5, за якими стягуються відповідні суми податкових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій за неіснуюче порушення є протиправними, тому підлягають скасуванню.

Отже, суд приходить до висновку, що Головне управління ДПС у Миколаївській області визначивши в Акті перевірки порушення з боку ОСОБА_1 , на думку суду зробило хибний висновок, заснований на аргументах не підтвердженим жодним належним та допустимим доказом.

Згідно приписів ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку суд вважає, що податковий орган, складаючи акт перевірки та податкові повідомлення-рішення, діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не довів та не обґрунтував її належним чином.

За таких обставин позов належить задовольнити, оскільки він обґрунтований та підтверджений матеріалами справи.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.04.2020р. за №5, від 27.04.2020р № 5, від 27.04.2020р № 5, від 27.04.2020р № 5, прийняті Головним управлінням ДПС у Миколаївській області.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 , ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1539,82 грн., сплачений квитанцієєю від 16.10.2020р. № 52142085.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов