Справа № 460/7889/20
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
09 грудня 2020 року м. Рівне №460/7889/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., по адміністративній справі за позовом
до Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Кричильська сільська рада Сарненського району
про забезпечення позову,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області у якому просить суд:
Ухвалою суду відкрито провадження в справі, вирішено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Після відкриття провадження в справі позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив:
На обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що на виконання указу президента України від 15.10.2020 "Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" 16.11.2020 постановою КМУ №1113 постановлено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити зокрема: передачу з 17.11.2020 земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 ЗК України та передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15.12.2020 документацією із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до ст.117 ЗК України. Однак відповідними актами не передбачено регулювання ситуацій при яких здійснюється оскарження дій та /або рішень органів Держгеокадастру, щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Вважає, що зобов`язання щодо зупинення передачі відповідачем земельної ділянки на розумний термін є належним заходом забезпечення позову, що забезпечити ефективний спосіб судового захисту, оскільки інший ефективний та законний спосіб захисту в даному випадку відсутній. Просив заяву задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Розгляд поданої заяви про забезпечення адміністративного позову здійснюється на підставі частини 1 статті 154 КАС України без повідомлення учасників справи.
Визначаючись щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній адміністративній справі, суд враховує наступне.
Забезпечення позову може застосовуватися лише з підстав, визначених Кодексом адміністративного судочинства України.
Так, відповідно до статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
У відповідності до п.5 ч.3 ст.151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
При цьому заходи щодо забезпечення позову повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.
Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що заява про забезпечення позову не є надуманою, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, спосіб забезпечення позову є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечення захисту своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При поданні заяви про забезпечення позову позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували очевидність протиправності прийнятого рішення (про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки). Позивачем надаються міркування стосовно того, яким чином відповідач може діяти у майбутньому в контексті визначення права власності земельних ділянок, що, фактично, є припущеннями, а не конкретними фактами, на основі яких суд може аналізувати ситуацію. Припущення, на думку суду, не можуть вказувати на очевидність неправомірності прийнятого рішення.
Подані позивачем до заяви копії нормативно правових актів - постанова КМУ, Наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та Указу президента не можуть слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вони містить лише загальні вказівки щодо дій суб`єктів владних повноважень, а доказів щодо передачі бажаної до відведення земельної ділянки у комунальну власність (Указу, постанови, наказу, розпорядження, тощо) позивачем до суду не надано.
Заявлені позивачем заходи забезпечення позову стосуються не предмету позову (правомірності розпорядчого акту), а направлені на запобігання вчиняти протиправні, на думку позивача, дії щодо земельної ділянки, що не є тотожним.
Суд також зауважує, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.
Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для такого забезпечення позову.
У даному випадку судом не встановлено обставин, з якими наведені вище норми КАС України пов`язують можливість забезпечення позову.
Доводи заявника ґрунтуються виключно на припущеннях щодо обставин, які ймовірно можуть мати місце у майбутньому, при цьому настання останніх не матиме невідворотних наслідків для позивача.
Суд звертає увагу, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. Їх оцінка в сукупності може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони вправі надавати суду в ході розгляду адміністративної справи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150,151,248 КАС України, -
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.Є. Махаринець