Справа № 520/16465/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків

08 грудня 2020 року № 520/16465/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Зоркіної Ю.В.
за участі секретаря судового засідання Пройдак С.М.,
у присутності
позивача Семененко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Приватного виконавиця Клименко Романа Васильовича (вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 31,м. Київ,02094), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "АЛАНД" (вул.Саксаганського, буд. 14, офіс 301,м. Київ,01033, ) про визнання протиправними та скасування постанов, -
УСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати: постанову приватного виконавця Клименка Романа Васильовича від 10.11.2020 про відкриття виконавчого провадження по виконавчому провадженню ВП № 693551923; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.11.2020 по виконавчому провадженню ВП № 693551923; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 10.11.2020 по виконавчому провадженню ВП № 693551923.
В судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження та інші постанови, які винесені у межах виконавчого провадження є протиправними та такими, що підлягають скасуванню оскільки приватний виконавець може прийняти до виконання виконавчий документ стосовно боржника, яким є фізична особа, виключно за місцем проживання, перебування останнього, у межах відповідного виконавчого округу. Вона зареєстрована у Харківській області, а виконавчим округом приватного виконавця є місто Київ.
Ухвалою суду від 21.11.2020 року відкрито спрощене провадження у справі за вищевказаним позовом та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позов, в якому останній проти заявленого позову заперечував та зазначив, що оскаржувані позивачем постанови прийняті у відповідності до норм діючого законодавства, а відтак скасуванню не підлягають. При цьому, відповідачем вказано, що відповідно до наданого разом із заявою про примусове виконання рішення, виконавчого напису місцем реєстрації позивача дійсно є Харківська область, проте місцем проживання вказано адресу у м. Києві. Відтак, відповідач мав усі законні підстави для прийняття виконавчого документу, відкриття виконання виконавчого провадження та винесення відповідних постанов у його межах.
Третя особа правом подання пояснень на адміністративний позов не скористалася.
Відповідач та третя особа в судове засідання не прибули, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.
09.11.2020 до відповідача звернулося ТОВ « Фінансова компанія "Аланд"» із заявою 20092031 від 26.10.2020 про примусове виконання рішення: виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєвим О.С. № 37261 від 08.09.2020 про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 19179.15 грн, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. від 10.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63551923 з примусового виконання виконавчого напису №37261 від 08.09.2020, боржником у виконавчому провадженні № 63551923 визначено ОСОБА_1 .
Матеріали справи свідчать, що в рамках здійснення виконавчого провадження №63551923 відповідачем на підставі ст.3, ч.3 ст. 40, ст.45 Закону України Про виконавче провадження також винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 1917.92 грн., а також на підставі ст. 42 Закону України Про виконавче провадження та п.2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2020 року №512/5, винесено постанову від 10.11.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 669.00 грн.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із положеннями п.3 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Відповідно до положень ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.
Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.
Згідно із ч.2 ст.24 Закону України Про виконавче провадження приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів від 02.06.2016 року №1403 (далі - Закон №1403).
Згідно із положеннями ст.1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України Про виконавче провадження випадках - на приватних виконавців.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 Закону № 1403-VIII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Згідно із приписами ст.25 Закону № 1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України Про виконавче провадження знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Відповідно до ч.1 ст.27 Закону № 1403-VIII фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України Про виконавче провадження.
Також суд зазначає, що п.1 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802; далі - Інструкція № 512/5) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.
Як передбачено п.4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.
Пунктом 10 частини четвертої ст.4 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Згідно із п.10 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.
Відповідно до положень ч.ч. 2 та 4 ст. 24 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
З аналізу положень Закону України Про виконавче провадження вбачається, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 08 квітня 2020 року по справі № 804/6996/17 та від 30 квітня 2020 року по справі №580/3311/19.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до приписів ч.5 ст. 24 Закону №1404-VIII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України.
Додатковим підтвердженням перебування позивача за межами виконавчого округу приватного виконавця Клименка Р.В. є надана позивачем до суду довідка, видана Дергачівським РТЦ комплектування та соціальної підтримки від 19.11.2020 , у якій вказано що з 14.08.2015 по теперішній час позивач проходить службу у Дергачівському районному військовому комісаріаті (Дергачівському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки).
Відповідач, мотивуючи правомірність прийнятих рішень, послався на обставини того, що відповідно до заяви про примусове виконання рішення стягувачем вказано адресу проживання боржника як АДРЕСА_3
Суд зазначає, що відповідно до приписів ч.3 ст. 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Згідно із ч.7 ст.26 Закону №1404-VІІІ у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.
З наявної в матеріалах справи копії заяви про примусове виконання рішення вбачається, що стягувачем дійсно зазначено дві адреси боржника, а саме місце реєстрації: АДРЕСА_2 та місце проживання: АДРЕСА_3
Вказані відомості стосовно боржника також зазначені і у поданому до примусового виконання виконавчому написі №37261 від 08.09.2020 року приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу
Однак, суд зазначає, що матеріали справи не містять в собі жодних доказів на підтвердження того, що зазначена адреса проживання боржника є дійсною, як не містять і доказів наявності у позивача майна у виконавчому окрузі м. Київ.
Крім того, відповідачем до суду надано копію індивідуальної частини договору 005-20503-261113 від 26.11.2013 року, в якій зазначена тільки адреса реєстрації позивача.
В той же час, матеріали виконавчого провадження не містять в собі доказів того, що зазначена адреса місця проживання позивача була встановлена відповідачем.
Суд зазначає, що за даними Єдиного реєстру приватних виконавців приватний виконавець Клименко Р.В. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.
Таким чином, враховуючи обставини відсутності в матеріалах справи доказів того, що місцем реєстрації/проживання позивача, який є боржником у виконавчому провадженні №63551923, є місто Київ або місцезнаходженням майна позивача є м. Київ, тобто виконавчий округ, на території якого здійснює діяльність відповідач, то суд приходить до висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження №63551923 винесена за виконавчим документом, прийнятим до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, або ж місцем знаходження майна такої особи.
При цьому, суд зазначає, що доказів протилежного матеріали справи не містять.
Вказані обставини свідчать про прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження 63551923 від 10.11.2020 за відсутності на те законних підстав, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
З огляду на те, що відповідачем не доведено правомірності винесеної постанови про відкриття виконавчого провадження, суд приходить до висновку також про безпідставність винесених за наслідком відкриття провадження постанов приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди від від 10.11.2020 № 63551923, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 63551923 від 10.11.2020 та наявність підстав для їх скасування.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач, в порушення вимог ч. 2 ст.77 КАС України, не довів законність та обґрунтованість власних рішень, які є предметом оскарження позивачем.
Керуючись ст. 6,8.19,124,129 Конституції України, ст. 6-9, 241-243,255,287, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Клименка Романа Васильовича від 10.11.2020 про відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП № 63551923.
Визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.11.2020 відносно ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП № 63551923.
Визнати протиправною та скасувати постанову постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 10.11.2020 відносно ОСОБА_1 по виконавчому провадженню ВП № 63551923.
Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст.287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання). Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.
Суддя Зоркіна Ю.В.