Справа № 380/2237/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2237/20
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

03 грудня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд:

в складі головуючої судді Потабенко В.А.,

за участі секретарясудового засідання Олійник Л.В.,

за участі:

представника позивача Стеця Р.Я.,

представника відповідача не з`явився,

розглянувши в судовому засіданні у м. Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Захід Бест до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю Захід Бест (далі ТзОВ Захід Бест, позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач) з вимогою визнати протиправними дії Департаменту боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС України щодо проведення та складення дослідження фінансово господарської діяльності ТзОВ Захід - Бест стосовно наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансовим тероризмом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення та/або інших правопорушень за період з 2018-2019 роки, яке оформлене аналітичним дослідженням №1/99-00-16-04-20/41194631 від 11.11.2019.

Ухвалою судді від 18.03.2020 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді від 26.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 03.12.2020 судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні проти закриття провадження у справі заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях (вх. №64730). Зазначив, що позивач в межах цього спору оскаржує виключно дії контролюючого органу (посадових осіб), які пов`язані з проведенням та складенням дослідження фінансово-господарської діяльності ТзОВ ЗАХІД БЕСТ стосовно своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати в т.ч. ТзОВ ЗАХІД БЕСТ усіх передбачених законодавством податків та зборів при здійсненні фінансово- господарських операцій, а також наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення та/або інших правопорушень за період з 2018-2019 років, яке оформлене Аналітичним дослідженням від 11.11.2019. У зв`язку з цим вважає, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Причин неявки суду не повідомив. Належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Вирішуючи питання предметної юрисдикції цього спору, суд керуються наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У свою чергу, п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна із сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна із сторін є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Водночас, як видно із матеріалів справи, Департаментом боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС відповідно до Постанов третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, Про визначення проведення аналітичного дослідження (з наданням висновку) від 30.05.2019, які надійшли листами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові від 31.05.2019 № 03/3-7427вих-19 (вх. ДФС № 30532/5 від 03.06.2019) на підставі листів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львів від 12.09.2019 № 03/3-12741вих-19 (вх. ДПС №2710/5 від 20.09.2019), від 31.10.2019 №03/3-15430 вих-19 (вx. ДФС № 52915/5 від 04.11.2019), було проведено аналітичні дослідження, які регламентовано Методичними рекомендаціями щодо проведення аналітичного дослідження з метою запобігання та протидії легалізацій (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму, фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та/або іншими правопорушеннями, затверджені Наказом ДФС України від 28.08.2017 за № 564, складено висновок аналітичного дослідження щодо діяльності ТзОВ Захід Бест, яке було направлено на адресу третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі - Аналітичне дослідження № 1/99-00-16-04- 20/41194631від 11.11.2019).

Суддя зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 84 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч.2 вказаної статті процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно ч.2 статті 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Згідно із ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 цієї статті сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно із ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів зточки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи наведені норми законодавства та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії відповідача вчинялися ним на виконання, зокрема, постанови слідчого про проведення аналітичного дослідження при проведенні досудового розслідування, тобто на підставі процесуальних документів, прийнятих (складених) на підставі норм та в порядку, передбаченому КПК України.

Виходячи з наведеного, надавати оцінку вказаним діям відповідача щодо проведення та складення дослідження фінансово-господарської позивача, може лише слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, спір у даній справі не є публічно-правовим, оскільки по суті позивач сперечається із діями Департаменту боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС України, щодо проведення та складення дослідження фінансово-господарської діяльності ТзОВ Захід Бест, які вчиненні на виконання постанов слідчого у відповідному кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, спірні правовідносини не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, що має наслідком закриття провадження у справі.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Щодо судового збору, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Закон України Про судовий збір визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З матеріалів справи вбачається, що за подання цього позову ТзОВ Захід Бест сплатило судовий збір в сумі 2102,00 грн. згідно квитанції №98661 від 17.03.2020, який було зараховано на казначейський рахунок до спеціального фонду Державного бюджету України 17.03.2020.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку закрити провадження у справі, сплачений судовий збір слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 19, 239, 243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

провадження у справі № 380/2237/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Захід Бест до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку КПК України, з урахуванням територіальної підсудності.

Судовий збір сплачений товариством з обмеженою відповідальністю Захід Бест (, місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Дорошенка, 25/1) згідно квитанції № 98661 від 17.03.2020 в сумі 2102,00 грн. - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.12.2020 року

Суддя Потабенко В.А.