Справа № 158/2521/20
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 158/2521/20 пров. № А/857/14574/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Глушка І.В. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Омеляновської Л.В.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської обл. від 19.10.2020р. про залишення без розгляду позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України (суддя суду І інстанції: Польова М.М., час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 13 год. 32 хв. 19.10.2020р., м.Ківерці Волинської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 19.10.2020р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської обл. від 19.10.2020р. залишено без розгляду позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України (а.с.42-44).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати і призначити справу до судового розгляду в режимі відеоконференції, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного залишення позову без розгляду (а.с.47-48).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що подана позовна заява підписана посадовою особою в.о.командира військової частини, який має право відповідного підпису згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 878 від 18.09.2020р. «Про вибуття у відпустку» (відповідно до цього наказу виконання обов`язків начальника прикордонного загону покладено на першого заступника начальника загону начальника штабу полковника ОСОБА_2 в період з 21.09.2020р. по 15.10.2020р.). Копія цього наказу була долучена до позовної заяви, що скерована до суду.

Окрім цього, Військова частина НОМЕР_1 як відокремлений пункт реєстрації кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби користується послугами кваліфікованого надавача довірчих послуг, інформація про які міститься у відповідних реєстрах Міністерства цифрової трансформації України. Поданий позов засвідчений електронним цифровим підписом з використанням ключа ІТС «Алмаз-1К».

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 16.10.2020р. до суду першої інстанції надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просив продовжити строк затримання на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , який підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме до 27.04.2021р. (а.с.1-2).

Позовна заява та додатки до неї надійшли до суду через засоби електронного зв`язку; на вхідному штампі суду є наявною відмітка про використання позивачем електронного підпису.

Ухвалою суду від 16.10.2020р. було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 16 год. 00 хв. 16.10.2020р. (а.с.17-18).

Після відкладення розгляду справи на 19.10.2020р. позивачем подано до суду заяву № 21/1160 від 19.10.2020р. про уточнення позовних вимог (а.с.34).

Представником відповідача адвокатом Самолюком В.В. скеровано до суду клопотання про залишення позовної заяви без руху через недоліки позову (а.с.38-39).

В судовому засіданні від 19.10.2020р. судом постановлено ухвалу, якою у задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено; залишено позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 без розгляду (а.с.42-44).

Виносячи спірну ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява Військової частини НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України надіслана до суду без використання сервісу «Електронний суд», а також остання підписана в.о.командира військової частини, при цьому доказів про призначення в.о.командира частини та наділення його повноваженнями щодо підпису позовної заяви від імені військової частини не надано.

Підставою для прийняття вказаного процесуального рішення судом визначено вимоги п.п.1 і 2 ч.1 ст.240 КАС України.

Також наведені мотиви у клопотанні представника відповідача є підставами не для залишення позовної заяви без руху, а для залишення позову без розгляду.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо прийнятого процесуального рішення про залишення позову без розгляду помилковими та поспішними, виходячи з наступного.

Частинами 7 і 8 статті 44 КАС України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Наказом Державної судової адміністрації України (ДСА України) № 628 від 22.12.2018р. запроваджено тестову експлуатацію підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України, під час якої місцеві та апеляційні суди у ході тестового режиму експлуатації підсистеми зобов`язано дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р. у відповідній редакції.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 п.1 цього Положення електронний документ (далі - ЕД) - оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП) - електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Для проекту будь-якого електронного документу, створеного в підсистемі електронного суду на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування із використанням ЕЦП автора проекту. Осіб, допущених до інформації, що захищається, визначає автор документу. З моменту переведення документу у стан «Оригінал» такий документ втрачає статус конфіденційного і перелік осіб, допущених до його змісту визначає адміністратор відповідно до вимог законодавства (пункт 5 розділу ХІ вказаного Положення). Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі ЕД та ЕКПД (електронна копія паперового документу). Суди та ОСП приймають подані ЕД як оригінали документів, а ЕКПД, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки (пункт 6 розділу ХІ Положення).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет. Водночас здійснити реєстрацію офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) за відсутності власного електронного підпису неможливо. Тому усі документи, що надійшли до суду саме через зазначений сервіс вважаються такими, що подані використанням власного електронного підпису.

Водночас, відповідно до пп.15.1 п.15 п.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

На сторінках позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначено, що документ отриманий із використанням електронного підпису 16.10.2020р., вказаний документ підписано в.о.командира вказаної частини полковником ОСОБА_3 .

Будь-які докази того, що позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 поступила без використання сервісу «Електронний суд» до матеріалів справи не долучено.

Наявна у справі роздруківка стосується вкладення розписки відповідача про вручення йому позовної заяви (а.с.14, 15).

Стосовно оцінки повноважень підписанта позовної заяви колегія суддів наголошує на наступному.

Правовою підставою для залишення позовної заяви без розгляду судом визначено приписи п.п.1 і 2 ч.1 ст.240 КАС України, відповідно до яких суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності (п.1); позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано (п.2).

Наведені підстави є різними за своїм змістом і не можуть бути застосовані одночасно до розглядуваного випадку.

Окрім цього, апелянт покликається на те, що копія наказу начальника Чопського прикордонного загону № 878 від 18.09.2020р. «Про вибуття у відпустку» (відповідно до цього наказу виконання обов`язків начальника прикордонного загону покладено на першого заступника начальника загону начальника штабу полковника ОСОБА_2 в період з 21.09.2020р. по 15.10.2020р.) була долучена до позовної заяви.

Серед додатків позовної заяви значиться копія наказу, однак такий в матеріалах справи є відсутнім.

Аналогічна ситуація є з витягом з ЄДРПОУ, який також зазначений у додатках до позовної заяви, однак є відсутнім в матеріалах справи.

Згідно з п.6 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затв. наказом ДСА України № 814 від 20.08.2019р., у разі одержання документів у пошкодженій упаковці, або якщо при відкритті конверта (пакета) виявлено відсутність будь-якого документа чи додатка до нього, про це складається акт (додаток 1) у двох примірниках, один з яких надсилається відправнику, а другий додається до вхідних документів.

Разом з тим, враховуючи надходження матеріалів позовної заяви через засоби електронного зв`язку, під час реєстрації таких документів не було виявлено відсутності долучених додатків до позовної заяви, оскільки будь-які акти з приводу такого недоліку відповідальними працівниками суду не складалися.

Також легітимність поданого позову стверджується й такою обставиною, що під час розгляду справи в суді приймав участь представник позивача за довіреністю Зуєв О.В., який був допущений до розгляду справи, подав заяву про уточнення позовних вимог (хоча в матеріалах справи його довіреність є відсутньою).

За таких умов, на переконання колегії суддів, існували правові підстави для залишення позовної заяви без руху з метою усунення можливих недоліків стосовно її скерування до суду, отримання судом всіх додатків до позовної заяви або належної фіксації про ненадходження таких, зокрема, витребування оригіналів позовної заяви з додатками до неї для долучення до матеріалів справи.

При цьому, колегія суддів наголошує на тому, що повернення заяв (скарг) за наявності у суду процесуальної можливості пересвідчитись у правильності скерування позову до суду, наявності в особи відповідних повноважень під час розгляду справи містить ознаки зайвого формалізму та ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у ч.1 ст.2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень, особливо у термінових адміністративних справах (§ 2 глави 11 розділу ІІ вказаного Кодексу).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, а також помилково відхилив клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи зазначені положення законодавства апеляційний суд вважає, що помилкове залишення позовної заяви без розгляду в даному випадку призведе також до порушення права самого відповідача (який утримується в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні) на доступ до правосуддя.

Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

З огляду на викладене, враховуючи приписи п.4 ч.1 ст.320 КАС України, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню в повному обсязі (оскільки вирішення клопотання про залишення позовної заяви без руху безпосередньо пов`язано із процесуальним рішенням суду про залишення позову без розгляду), як винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного залишення позовної заяви без розгляду, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Оскільки вимоги апелянта сформульовані в інший спосіб, ніж передбачені нормами ст.ст.312, 320 КАС України повноваження апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

При цьому, такі повноваження апеляційного суду як скасування ухвали про залишення позову без розгляду та призначення справи для розгляду по суті (зокрема, в режимі відеоконференції) не передбачені процесуальним законом.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, ч.2 ст.313, п.4 ч.1 ст.320, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської обл. від 19.10.2020р. про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі № 158/2521/20 - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді І. В. Глушко
С. М. Кузьмич
Дата складення повного тексту судового рішення: 09.12.2020р.