Справа № 380/8229/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8229/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Сподарик Наталії Іванівни розглянув за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дапартаменту патрульної поліції про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (030048, м. Київ, вул. Федора Ернеста,3, ), із вимогами:

стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за 2015-2017 роки в сумі 12 053,28 грн.;

стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 в період проходження служби в Управлінні патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в період з листопада 2015 року по грудень 2017 року відпрацював у 2015 році 13 нічних змін, у 2016 році 65 нічних змін, у 2017 році 53 нічні зміни, однак доплату за їх відпрацювання ним не отримано, що є порушенням Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 09.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

06.11.2020 за вх. № 58390 представник відповідача на адресу суду надіслав відзив, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Відповідно до пункту 3 розділу I Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженим наказом МВС України від 06.04.2016 № 260. Грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Згідно пункту 11 Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання. Наведений у позовній заяві розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем з доплати за службу в нічний час є неправильним, оскільки позивачем враховано фактично відпрацьований час та не взято до уваги норму пункту 11 розділу II Порядку № 260. З урахуванням викладеного вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в складі батальйону № 3 з 07.11.2015.

В період служби з 07.11.2015 року по 31.12.2017 року відповідно до розстановок несення служби, позивачем фактично відпрацьовано у 2015 році 13 нічних змін, у 2016 році 65 нічних змін, у 2017 році 53 нічні зміни, що підтверджується листом Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області Національної поліції України від 26.06.2020 року № 404-аз/41/21/03-2020 (а.с.9).

02.07.2017 позивачем подано заяву до Управління патрульної поліції у Львівській області з проханням нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за вказаний період.

06.08.2020 Департаментом патрульної поліції надіслано відповідь за № 14316/41/5/05-2020, в якій зазначається, що довідки несення зазначених у заявах працівниками служби в нічний час за період з 11.11.20152 по 31.12.2017 від управління патрульної поліції у Львівській області не надходили, тому підстави для виплати за службу в нічний час відсутні.

За час служби позивача, відповідачем доплата за службу в нічний час не здійснювалось та не виплачувалась, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11.11.2015 (далі - Постанова №988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 пункту 5 Постанови №988 постановлено виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Водночас, критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання), визначаються Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 р. № 260, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 р. за № 669/28799 (далі - Порядок №260).

Згідно пункту 3 Розділу І вказаного Порядку, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Відповідно до п. 11 Розділу II Порядку № 260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 року включно, позивач відпрацював в Управлінні патрульної поліції у Львівській області у складі батальйону № 3.

У 2015 році ОСОБА_1 відпрацював 24 (192 год) робочі зміни, з них 13 (104 год.) нічних змін, а саме:

листопад: кількість робочих змін - 9 (72 год.), кількість нічних змін 5 (40 год);

грудень: кількість робочих змін - 15 (120 год.), кількість нічних змін 8 (64 год);

У 2016 році ОСОБА_1 відпрацював 138 (1104 год.) робочі зміни, з них 65 (520) нічну зміну, а саме:

січень: кількість робочих змін - 15 (120 год.), кількість нічних змін 7 (56 год);

лютий: кількість робочих змін - 13 (104 год.), кількість нічних змін 6 (48 год);

березень: кількість робочих змін - 14 (112 год.), кількість нічних змін 6 (48 год);

квітень: кількість робочих змін - 12 (960 год.), кількість нічних змін 5 (40 год);

травень: кількість робочих змін - 8 (64 год.), кількість нічних змін 4(32 год);

червень: кількість робочих змін - 12 (96 год.), кількість нічних змін 6 (16 год);

липень: кількість робочих змін - 2 (16 год.), кількість нічних змін 2 (16 год);

серпень: кількість робочих змін - 14 (112 год.), кількість нічних змін 6 (48 год);

вересень: кількість робочих змін - 13 (104 год.), кількість нічних змін 6 (48 год);

жовтень: кількість робочих змін - 13 (104 год.), кількість нічних змін 7 (56 год);

листопад: кількість робочих змін - 10 (80 год.), кількість нічних змін 4 (32 год);

грудень: кількість робочих змін - 12 (96 год.), кількість нічних змін 6 (48 год);

У 2017 році позивач відпрацював 113 (904 год) робочі зміни, з них 53 (424 год.) нічні зміни, а саме,

січень: кількість робочих змін - 14 (112 год.), кількість нічних змін 6 (48 год);

лютий: кількість робочих змін - 1 (8 год.), кількість нічних змін 1 (8 год);

березень: кількість робочих змін - 9 (72 год.), кількість нічних змін 4 (32 год);

квітень: кількість робочих змін - 3 (24 год.), кількість нічних змін 1 (8 год);

травень: кількість робочих змін - 15 (120 год.), кількість нічних змін 7 (56 год);

червень: кількість робочих змін - 8 (64 год.), кількість нічних змін 4 (32 год);

липень: кількість робочих змін - 6 (48 год.), кількість нічних змін 3 (24 год);

серпень: кількість робочих змін 16 (128 год.), кількість нічних змін 8 (64 год);

вересень: кількість робочих змін - 12 (96 год.), кількість нічних змін 7 (56 год);

жовтень: кількість робочих змін - 8 (64 год.), кількість нічних змін 4 (32 год);

листопад: кількість робочих змін - 12 (96 год.), кількість нічних змін 5 (40 год);

грудень: кількість робочих змін - 9 (72 год.), кількість нічних змін 3 (24 год).

Згідно наданих до суду розрахункових листів за період перебування позивача на посаді, останньому було нараховано та виплачено грошове забезпечення, яке складалося з посадового окладу, надбавки за спеціальне військове звання, надбавки за вислугу років та щомісячної премії. Доплата за службу в нічний час у розрахункових листах відсутня.

Як встановлено судом з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент патрульної поліції зареєстровано як юридичну особу 07.11.2015 року, відтак відповідач протиправно не нараховував та не виплачував позивачу доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 року.

Так, положеннями ст.13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003р. № 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі "HasanandChaush v. Bulgaria", заява №. 30985/96).

Отже, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне відновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений повноваженнями, зокрема, щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, або ж прийняти рішення, і це прямо вбачається з п.4 ч.2 ст.245 КАС України.

З урахуванням наведеного, з метою ефективного та належного захисту порушеного права позивача за встановлених обставин, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 року.

В контексті наведеного суд звертає увагу на те, що нарахування грошового забезпечення належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця. Оскільки, доплата за службу в нічний час за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 року позивачу не нараховувалася, суд позбавлений можливості стягнути на користь позивача її суму.

Таким чином, визначення розміру доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 року , який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем.

Отже, позовна вимога підлягає до задоволення частково, шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 року.

Щодо клопотання позивача про стягнення судових витрат на правову допомогу у сумі 1500 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.(ч.9 ст.139 КАС України).

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч.3-4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач на обгрунтування клопотання про повернення витрат на правову допомогу долучив до матеріалів справи копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер про надання правової допомоги серія ВС № 1039440, договір про надання правової допомоги від 01.06.2020, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Мицак і Партнери», акт виконаних робіт від 29.09.2020, квитанція № ПН 1049549.

Судом встановлено з акта виконання робіт про надання правової допомоги від 29.09.2020,

1. Оформлення адвокатського запиту в інтересах клієнта -0,5 год.;

2. Оформлення заяви від імені клієнта до управління патрульної поліції у Львівській області 0,5 год.;

3. складання та оформлення позовної заяви 2 год.

Розрахунок здійснено у відповідності до розміру погодинної ставки за надані послуги, що становить : вартість 1 година 500 грн.

Щодо зазначення представником позивача, що за підготовку позовної заяви йому потрібно повернути суму 1000 грн., суд зазначає наступне.

Дана категорія справ не є складною для написання позовної заяви.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч.3 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Проте, суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.09.2019 № справи 810/2816/18.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що аналізуючи викладене, беручи до уваги положення КАС України, враховуючи, що справа незначної складності, розмір витрат зазначений адвокатом не є пропорційний до предмету спору так як і час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, суд прийшов до переконання, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

У даному випадку суд зазначає, що дана справа згідно положень статей 4, 12, 263 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що клопотання позивача щодо стягнення на його користь витрат, понесених ним на правову допомогу адвоката у сумі 1500 грн., підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення таких витрат в сумі 1000 грн.

Судовий збір відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягає.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення заборгованості, - задоволити частково.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) доплату за службу в нічний час за період з 07.11.2015 року по 31.12.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (030048, м. Київ, вул. Федора Ернеста,3, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (тисяча) грн.

Судовий збір стягненню не підлягає.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.