Справа № 420/10988/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог спору ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 07.10.2020 р. ВП №63143797, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

Позивач, Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог спору ОСОБА_1 , в якій просив:

-визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 07.10.2020 року ВП №63143797.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору, винесена з порушенням вимог Закону України Про виконавче провадження, оскільки законодавством чітко визначений правовий порядок винесення відповідної постанови, а саме, постанові про стягнення виконавчого збору повинна передувати постанова про закінчення виконавчого провадження. При цьому, постанова про виконавчий збір приймається не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення такого провадження.

Позивач також зазначив, що відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було порушено вимоги ч.3 ст.40 та ст. 28 Закону України Про виконавче провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року.

Постанова про закриття виконавчого провадження №63143797 винесена 18.09.2020 року, а постанова про відкриття провадження про стягнення з боржника виконавчого збору була винесена лише 07.10.2020 року, а тому, зазначена постанова є безпідставною, необґрунтованою та такою, що належить до скасування.

(б) Позиція відповідача

19.11.2020 р. від представника позивача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з 11.11.2019 р. перебувало виконавче провадження № 60548657 з виконання виконавчого листа №420/6789/18, виданого Одеським окружним адміністративним судом від 22.10.2019 р. про зобов`язання позивача здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 3790,00 грн. щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за період з 2014 р. по 2017 р. відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

11.11.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника.

04.12.2019 до відділу надійшов лист від боржника, що після перерахування Одеською обласною державною адміністрацією відповідних коштів, рішення суду буде виконано у повному обсязі.

20.08.2020 р. до відділу надійшла заява представника стягувача про повернення виконавчого документу.

18.09.2020 р. винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, на підставі п.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, рішення суду не виконано, а тому стягненню підлягають виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Постанова про стягнення виконавчого збору виведено в окреме провадження №63143797, яке відкрито 07.10.2020 р.

(в) Позиція третьої особи

Третя особа в судове засідання не з`явилася та не скористалася свої правом на подачу пояснення на позовну заяву.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 09.11.2020 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст. ст. 268-273, 287 КАС України та залучено у якості третьої особи ОСОБА_1 .

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

IV. Обставини, встановлені судом

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №420/6789/18 від 07.10.2020 р. за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо перерахунку щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленому ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014-2017 роки.

Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (65023, м. Одеса, вул.Л.Толстого,7, ) здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 3790(три тисячі сімсот дев`яносто)грн. щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за період з 2014р. по 2017р. відповідно до ст,12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішення суду набрало законної сили 23.09.2019 року.

22.10.2019 року, Одеський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №420/6789/18 .

27.11.2019 р. на адресу департаменту надійшла постанова Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2019 р. ВП №60548657 за виконавчим листом №420/6789/18.

28.11.2019 р. за вих. №02-23/238 було направлено запит до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації із проханням перерахувати на рахунок Департаменту суму у розмірі 3790,00 гривень для проведення виплати за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги за 2014-2017 роки.

На виконання, отриманої постанови про відкриття виконавчого провадження, 29.11.2019 року, листом від 28.11.2019 року (вих.№02-23/238) було повідомлено державного виконавця про неможливість виконання постанови суду у зв`язку з обмеженістю фінансових ресурсів, Державним бюджетом України видатки на забезпечення у повному обсязі соціальних гарантій відповідно до окремих статей Законів та на виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян Міністерству не передбачено.

30.04.2020 року за вих. №02-27/932 було направлено запит до Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації із проханням перерахувати на рахунок Департаменту суму, у розмірі 3790,00 гривень для проведення виплати за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги за 2014-2017 роки.

Про направлення вищезазначеного запиту, 30.04.2020 року було повідомлено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вих. №02-27/931).

27.11.2019 р. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з надходженням заяви ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу.

07.10.2020 р. відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 16692,00 грн від 07.10.2020 року ВП № 63143797, що була винесена в рамках виконавчого провадження ВП № 60548657 (що було закрито відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.09.2020 року), про що свідчить вхідний реєстраційний штамп департаменту на супровідному листі, що проставляється відповідно до Інструкції з діловодства у виконавчих органах Одеської міської ради, затвердженої Розпорядженням міського голови від 09.02.2012 року № 77-01р (зі змінами).

V Джерела права та висновки суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі Закон №1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 року, визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 року, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно з ст. 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

У розмінні Закону №1404-VIII постанова про стягнення виконавчого збору є різновидом виконавчого документу, примусове виконання якого здійснюється з певними особливостями, обумовленими правовою природою виконавчого збору як плати за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Суд встановив, що по виконавчому провадженню №60548657 було винесено постанову 18.09.2020 р. про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з надходженням заяви ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання та на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України №Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу.

Відповідно до статті 40 Закону №1404-VIII, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Вищевказані норми закону кореспондуються з Розділом ІІІ Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802 (далі Інструкція №512/5).

Згідно з інструкцією №512/2, У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Однак суд зазначає, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору №63143797, щодо виконання постанови №60548657, винесена 07.10.2020 року, водночас коли, виконавче провадження №60548657 закінчене 18.09.2020 року.

Таким чином, відповідач, у порушення статті 40 Закону №1404-VIII та Розділу ІІІ Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження Інструкції з організації примусового виконання рішень №512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за №489/20802, у встановлений законодавством строк (не пізніше наступного робочого дня з закінчення виконавчого провадження), не зареєстровав постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору та не відкрив відповідне виконавче провадження.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що у відповідача були відсутні підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору після спливу встановленого Законом строку з дня закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження №63143797 від 07.10.2020 року, прийнята відповідачем не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі №802/848/18-а від 01 квітня 2020 року.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що державний виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду по адміністративній справі №420/6789/18 .

Також, суд звертає увагу на те, що за своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі №540/3203/18 (провадження № 11-445апп19), яка в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд робить висновок, що позовні вимоги обґрунтовані та належать до задоволення, а постанова від 07.10.2020 р. ВП № 63143797 є протиправною та належить до скасування.

VI. Розподіл судових витрат

Згідно з ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки суд не залучав свідків та призначав проведення експертизи з відповідача судові витрати не стягуються.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 271, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 07.10.2020 року ВП №63143797.

Відповідно до ч.1 ст.272 КАС України судові рішення за наслідками розглядом судом першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої , статтями 286-288 цього Кодексу , набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч.6 ст.287 КАС України рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення повного тексту рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, адреса: вул. Косовська, буд.2-Д, м. Одеса, 65017, .

Відповідач Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вул. Богдана Хмельницького,34 м. Одеса,65007, .

Третя особа ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Я. Бойко

.