Справа № 640/29048/20
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

07 грудня 2020 року м. Київ №640/29048/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Костенко Д.А., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення члена Кадрової комісії Демченко Г. від 22.10.2020 №960дс-20 про відмову у відкритті дисциплінарного провадження стосовно прокурора Київської місцевої прокуратури №9 міста Києва Вознюк В.І. за скаргою позивача;

- зобов`язати Кадрову комісію відкрити дисциплінарне провадження за скаргою позива-ча щодо прокурора Київської місцевої прокуратури №9 міста Києва Вознюк В.І

Згідно з ч. 1 ст. 27 КАС України <...> адміністративні справи про оскарження актів, дій чи бездіяльності органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, <...> вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, тобто Окружним адміністративним судом міста Києва.

При цьому згідно з ухвалою Верховного Суду від 27.04.2020 у справі №640/26350/19 " <...> з 08 лютого 2020 року справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Верховному Суду як суду першої інстанції не підсудні."

Водночас Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.09.2020 у справі №9901/28/20 зазначено наступне:

"27. Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово вирішувала питання з приводу характеру правовідносин, щодо яких виник спір (постанови від 24 квітня 2018 року у справі № 800/404/17 (провадження № 11-219заі18) від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18 (провадження № 11-474заі18), від 30 жовтня 2018 року у справі № 807/20/18 (провадження № 11-410заі18) та інші).

28. Зроблені у цих постановах висновки зводяться до того, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Право на оскарження рішення (індивідуального акта) суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої воно прийняте або прав, свобод та інтересів якої воно безпосередньо стосується.

29. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що оскарженню, зокрема, у судовому порядку підлягають рішення КДКП, прийняті за результатами дисциплінарного провадження, і право на таке оскарження має прокурор як суб`єкт цього дисциплінарного провадження. Особи, за дисциплінарною скаргою яких Комісія приймає рішення у визначеному Законом України «Про прокуратуру» і Положенням порядку, не є суб`єктами дисциплінарного провадження і за цим Законом не наділені правом на оскарження рішень КДКП за результатами дисциплінарного провадження.

30. Стосовно права на оскарження рішень про відмову у відкритті дисциплінарного провадження щодо прокурора, то відсутність його регламентації у національному праві є розумним обмеженням у процедурі дисциплінарної відповідальності прокурора, покликаним не перевантажувати судову систему за умови, якщо чинне законодавство передбачає конкретні способи захисту прав та інтересів зацікавленої особи.

31. Особа, яка подала дисциплінарну скаргу про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, має право оскаржити рішення КДКП до ВРП за наявності дозволу КДКП на таке оскарження (частина десята статті 78 Закону України «Про прокуратуру»).

32. Крім того, Законом України «Про прокуратуру» визначено, що дії прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

33. З огляду на зазначене стверджувані позивачем порушення КДКП його суб`єк-тивних прав унаслідок відмови у відкритті дисциплінарного провадження і незастосування до прокурора заходів дисциплінарного впливу не можна вважати обґрунтованими і такими, що дійсно порушують його індивідуальні охоронювані законом права та/або інтереси.

34. Адже рішення КДКП хоч і прийняте у зв`язку з дисциплінарною скаргою заявника, але не створює для нього жодних юридичних прав та/чи обов`язків, а з огляду на завдання дисциплінарного провадження і правовий статус КДКП у цих правовідносинах рішення цього органу й не може порушувати особистих прав та/або інтересів заявника.

35. Велика Палата Верховного Суду не вважає за потрібне відступати від наведених у зазначених постановах висновків.

36. Підсумовуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що цей позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки, на переконання Великої Палати Верхов-ного Суду, поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в контексті частини третьої статті 124 Конституції Укра-їни в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів і які взагалі не підлягають судовому розгляду.".

Слід зауважити, що Кадрова комісія з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів є правонаступником Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (КДКП), разом з тим дана обставина не спростовує викладених вище висновків Верховного Суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адмі-ністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, враховуючи згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України згаданий вище висновок Верхов-ного Суду, зважаючи на суб`єктний склад сторін та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що дана справа не має ознак адміністративної справи, тому цей позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 6 ст. 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністра-тивній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Водночас, враховуючи п. 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №9901/28/20, в даному випадку поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністратив-ного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на що, відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд не визначає суд, до юрисдикції якого мав би належати розгляд цієї справи.

Керуючись п. 1 ч. 1, ч. 6 ст. 170 КАС України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду у порядку, визна-ченому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана протягом 15 днів з дня складення ухвали у повному обсязі.

Дата ухвали є днем складення її у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко