Справа № 600/1408/20-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 р. м. Чернівці справа № 600/1408/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В С Т А Н О В И В:
Міністерство оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (далі - позивач) звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі 89115,36 грн.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.10.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що під час навчання у Військовому інституті Київському національному університеті імені Тараса Шевченка відповідач перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього державою витрачено коштів, пов`язаних з утриманням відповідача у сумі 89115,36 грн. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відтак дану заборгованість позивач просив стягнути в судовому порядку.

Відповідач в судові засідання, призначені на 04.11.2020 р. та 19.11.2020 р. не з`являвся, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зокрема, відповідача повідомлялося про дату, час і місце розгляду справи за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ), вказаним управлінням Державної міграційної служби України в Чернівецькій області в інформації на запит про доступ до персональних даних, а також шляхом розміщення на сайті судової влади України оголошення про розгляд справи (а.с. 43-45, 61-63, 230-231).

17.11.2020 р. представник позивача подав до суду клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав повністю.

Частиною 3 ст. 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Пунктом 1 та 2 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Частиною 2 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи положення ст. ст. 44, 194 та 205 КАС України, суд вважає, що повторна неявка у судове засідання відповідача незалежно від причин неявки, належним чином повідомленого про дату, час і місце засідання, а також подання позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, не є перешкодою для розгляду даної справи по суті у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 27.10.2016 р. Хотинським РВ УДМС) зареєстрований за місцем проживання АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією управлінням Державної міграційної служби України в Чернівецькій області надану на запит про доступ до персональних даних (а.с. 34).

28.07.2017 р. між т.в.о. начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (а.с. 11).

Відповідно до умов вказаного контракту відповідач, в тому числі зобов`язувався, зокрема, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із його утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

Наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 22.07.2017 р. № 1820-33 зараховано з 28.07.2017 р. ОСОБА_1 курсантом першого курсу денної форми навчання за державним замовленням (а.с. 7-8).

Наказом начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 28.07.2017 р. № 153 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу Військового інституту за спеціальністю «Психологія» та поставлений на всі види забезпечення з 28.07.2017 р. (а.с. 10).

Наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 31.07.2020 р. № 2078-33 відраховано зі складу курсантів Військового інституту 3-го року навчання за ступенем освіти «бакалавр» спеціальність «Психологія» солдата ОСОБА_1 за академічну неуспішність (невиконання індивідуального навчального плану) з 16.07.2020 р. (а.с. 9).

На підставі вказаного наказу, начальником Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка видано наказ (по особовому складу) від 06.08.2020 р. № 27 РС, яким відраховано зі списків курсантів через академічну неуспішність (невиконання індивідуального навчального плану) солдата ОСОБА_1 та зобов`язано останнього відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у Військовому інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка в сумі 89115,36 грн (а.с. 13).

Наказом начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 06.08.2020 р. № 160 (по стройовій частині) звільнено з військової служби в запас солдата ОСОБА_1 , курсанта 312 пс навчальної групи військового гуманітарно-лінгвістичного факультету за спеціальність «Психологія», за підпунктом ж (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, виключено із списків особового складу Військового інституту та направлено для постановки до Хотинського районного військового комісаріату Чернівецької області. Цим же наказом зобов`язано помічника начальника інституту вжити заходів щодо відшкодування непогашеної солдатом ОСОБА_1 заборгованості Військовому інституту в сумі 89115,36 грн (а.с. 12).

На підставі наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 06.08.2020 р. № 160 (по стройовій частині), 06.08.2020 р. начальником Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка в п. 9 контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу військового навчального підрозділу вищого навчального закладу внесено відомості про припинення 06.08.2020 р. контракту з відповідачем через академічну неуспішність (невиконання індивідуального навчального плану у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а.с. 11).

Згідно розрахунку відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі відповідача, у зв`язку з достроковим розірваннями контракту, витрати на утримання відповідача складаються з наступних витрат: на грошове забезпечення 20518,76 грн; на продовольче забезпечення 53063,37 грн; на медичне забезпечення 66,84 грн; на речове забезпечення 9687,76 грн; на забезпечення енергоносіями та комунальними послугами 5778,63 грн (а.с. 14).

Тобто, загальна сума витрат на утримання відповідача у вищому навчальному закладі складає 89115,36 грн.

Вказана обставина підтверджується наступними доказами, а саме:

- розрахунком № 40 витрат, пов`язаних з речовим забезпеченням курсанта ОСОБА_1 (а.с. 16);

- розрахунком № 49 витрат, пов`язаних з продовольчим забезпеченням курсанта ОСОБА_1 (а.с. 17);

- довідкою щодо витрат по медичному забезпеченні курсанта ОСОБА_1 (а.с. 18);

- розрахунком витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг та спожитих електроносіїв під час проживання курсанта ОСОБА_1 в гуртожитку (а.с. 19).

Матеріалами справи підтверджується, що 06.08.2020 р. відповідач ознайомлений з сумою відшкодування за навчання у Військовому інституті, про що свідчить його підписи на звороті витягу із наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 06.08.2020 р. № 160 (по стройовій частині), в Книзі реєстрації приписів військовослужбовцям, які вибувають до нового місця служби та Книзі грошових стягнень та нарахувань (а.с. 20 на звороті, 21 22, 25).

З матеріалів справи видно, що 17.08.2020 р. позивач направив на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням листа про сплату коштів у сумі 89115,36 грн, які понесені на його утримання у Військовому інституті (а.с. 23, 23 на звороті).

У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував заборгованість, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу затверджений 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 2 - 5 ст. 25 Закону № 2232-XII порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Згідно з ч. 10 ст. Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.047.2006 р. № 964 (далі - Порядок № 964).

Цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до п."е", "є", "ж", "и", "і" ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Відповідно до п.3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

За приписами п.4 Порядку № 964 передбачено, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання п.3 Порядку № 964, спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.07.2007 р. за № 863/14130), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання (далі - Порядок).

Відповідно до п.2.3 цього Порядку у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.

Згідно розрахунку відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі, у зв`язку з достроковим розірваннями контракту, витрати на утримання відповідача становлять 89115,36 грн та складаються з витрат на: грошове забезпечення 20518,76 грн; продовольче забезпечення 53063,37 грн; медичне забезпечення 66,84 грн; речове забезпечення 9687,76 грн; забезпечення енергоносіями та комунальними послугами 5778,63 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що 06.08.2020 р. відповідач ознайомлений з сумою відшкодування за навчання у Військовому інституті, про що свідчить його підписи на звороті витягу із наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 06.08.2020 р. № 160 (по стройовій частині), в Книзі реєстрації приписів військовослужбовцям, які вибувають до нового місця служби та Книзі грошових стягнень та нарахувань.

Таким чином, відповідач самостійно визнав свій обов`язок щодо відшкодування витрат пов`язаних з його утриманням у Військовому інституті.

Відповідно до п. 7 Порядку № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем не відшкодовано витрати держави пов`язані з утриманням його в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, заборгованість на суму 89115,36 грн не сплачена, доказів сплати до суду не надано.

Разом з тим, відповідно до контракту від 28.07.2017 р. укладеного між т.в.о. начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка та курсантом ОСОБА_1 про проходження військової служби (навчання) у Збройних силах України курсантами вищого військового навчального закладу військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, відповідач зобов`язувався у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із його утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати держави пов`язані з утриманням його в вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту суму 89115,36 грн.

Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 89115,36 грн - витрати, пов`язані з його утриманням як курсанта у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав доказів відсутності або погашення ним вказаної суми в добровільному порядку.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, враховуючи відсутність витрат у суб`єкта владних повноважень із залученням свідків та проведенням експертиз, суд приходить до висновку, що судові витрати не підлягають стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72 77, 90, 139, 241, 246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка фактичні витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі 89115,36 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач - Міністерство оборони України в особі Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (вул. Ломоносова, 81, м. Київ, );

відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 27.10.2016 р. Хотинським РВ УДМС України).

Суддя В.К. Левицький