Справа № 420/7925/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7925/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2020 року №,-

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2020 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на фактичні обставини справи щодо проведення відповідачем перевірки за результатами якої складено акт від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249 та прийнято спірне рішення, вказує, що акт було підписано не всіма посадовими особами, що його склали.

Нормативно обґрунтовуючи власні доводи положеннями ч.2 ст.19 Конституції України, п.75.1 ст.75, ст.86 Податкового кодексу України, п.2 розд.I, п.2 розд.V Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727, п.1.1. ДСТУ 4163-2003, п.3.12 ДСТУ 2732:2004, позивач стверджує, що підписання акту перевірки посадовими особами контролюючого органу є невід`ємною умовою дійсності такого акту.

На думку позивача, оскільки в акті від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249 відсутній підпис однієї з посадових осіб відповідача, які здійснювали перевірку, натомість містяться відмітки про перебування особи у відпустці, то такий акт перевірки не має юридичної сили і не міг бути підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних індивідуальних актів

Зважаючи на вищевикладене та посилаючись на правові висновки, викладені у постанові Верховного суду по справі №1440/1965/18 від 03.12.2019 року та по справі №140/388/19 від 19.06.2020 року, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08.04.2020 року №.

Ухвалою від 25.08.2020 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження

Вказаною ухвалою судом вирішено проводити розгляд справи в порядку, визначеному ст.262 КАС України.

10.09.2020 року (вх.№36108/20) від представника Головному управлінню ДПС в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками, згідно переліку, який у ньому викладено (т.1 а.с.206-217).

У відзиві відповідач вказує, що Головне управлінню ДПС в Одеській області позов не визнає, не погоджується з доводами позивача та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

З посиланням на фактичні обставини справи щодо проведення відповідачем перевірки за результатами якої складено акт від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249 та прийнято спірне рішення та нормативно обґрунтовуючи власні доводи положеннями пп.1.1 ст.1, п.44.1 ст.44, п.75.1 ст.75, п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України, Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727, Методичними рекомендаціями від 01.06.2017 року №396, зазначає, що акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні податкової перевірки порушення. На підставі акта перевірки приймається податкове повідомлення-рішення. Відсутність у акті перевірки підпису однієї з посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила, стосується оформлення результатів перевірки та не може бути самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акта, при відсутності порушень правил проведення перевірки.

Зважаючи на вищевикладене, з посиланням на обставини та порушення, встановлені при перевірці за наслідками якої складено акт від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249, правові висновки, викладені у постанові Верховного суду по справі №140/388/19 від 19.06.2020 року, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка».

23.09.2020 року (вх.№38513/20) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив разом із додатками, згідно переліку, який у ній викладено (т.1 а.с.218-226), в якому вказано, що відповідачем, фактично не спростовано позовні вимоги позивача.

28.09.2020 року (вх.№39315/20) від представника позивача до суду надійшов документ «додаткові докази» разом із додатками, згідно переліку, який у ньому викладено (т.1 а.с.227-240).

28.09.2020 року (вх.№39337/20) від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення із додатками, згідно переліку, який у них викладено (а.с.241-248).

13.10.2020 року (вх.№42606/20) від представника позивача до суду надійшов документ «узагальнюючі додаткові докази та пояснення» разом із додатками, згідно переліку, який у ньому викладено (т.1 а.с.248-250, т.2 а.с.1-20).

Так, позивачем, зокрема, зазначено, що документальна планова перевірка позивача тривала у період з 13.02.2020 р. по 02.03.2020 р. Відповідно до наказу ГУ ДПС в Одеській області від 19.02.2020 №306-в ОСОБА_1 , підпис якої відсутній на Акті від 10.03.2020 р. №195/15-32-05/31822249, перебувала у щорічній основній відпустці з 24.02.2020 року по 15.03.2020 року. Тобто, згідно з наказом №306-в перший день відпустки ОСОБА_1 24.02.2020 року. Присутність вказаної посадової особи 24-29.02.2020 року та 01-02.03 при перевірці позивача спростовується фактом перебування її у щорічній відпустці.

Позивач вважає, що підписання акту перевірки посадовими особами контролюючого органу є основною умовою дійсності такого акту. Згідно з чл.1-2 ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, акт перевірки від 10.03.2020 року №000052/15-32-05- 08/31822249, на підставі якого були прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є недопустимим доказом, оскільки відсутність підпису посадової особи контролюючого органу в такому акті перевірки, яка її проводила, робить його нечинним, а тому він не може слугувати підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення щодо нарахування платнику податків податкових зобов`язань.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач при проведені документальної планової перевірки вийшов за встановлені власним наказом часові межі перевірки та здійснив перевірку діяльності позивача за III та IV квартали 2019 р. Наказом Відповідача від 12.02.2020 р. №510, змін до періоду діяльності, який підлягав перевірці, не вносилось (з 01.01.2017 р. по 30.06.2019 р.), тобто відповідач мав провести перевірку позивача за період діяльності з 01.01.2017 р. до 30.06.2019 р.

21.10.2020 року (вх.ЕП/17982/20) від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення) (т.2 а.с.21-25).

Ухвалою суду від 23.10.2020 року судом доручено Головному управлінню ДПС в Одеській області надати до суду у п`ятнадцятиденний строк від дати отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії:

- документів, що були підставою для проведення перевірки за наслідками якої складено акт №000052/15-32-05-08/31822249 від 10.03.2020 року;

- листів товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» та інших документів про які зазначено у розділі І «Вступна частина» акту №000052/15-32-05-08/31822249 від 10.03.2020 року.

Вказаною ухвалою судом зупинено провадження по справі №420/7925/20 за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2020 року № до надходження відповіді на доручення.

10.11.2020 року (вх.№ЕП/20515/20) на виконання вимог вищевказаної ухвали до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, згідно переліку, який у ньому викладено (т.2 а.с.32-54).

Ухвалою суду від 07.12.2020 року судом поновлено провадження по справі.

Станом на дату вирішення даної адміністративної справи інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Частиною 10 статті 120 КАС України визначено, що зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. Перебіг процесуальних строків продовжується з дня поновлення провадження..

З урахуванням положень ч.1, ч.6, ч.10 ст.120 КАС України, ст.258 КАС України, дана адміністративна справа вирішується судом у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» зареєстроване як юридична особа 07.02.2002 (Номер запису: 0000159) та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області як платник податків.

Позивач здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 01.13 Вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (основний); 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; 01.25 Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників; 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 10.39 Інші види перероблення та консервування фруктів і овочів.

12.09.2019 року Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.77 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок на 2019 рік прийнято наказ №54 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки с/г ТОВ «Південьагропереробка», код за » (т.2 а.с.35), яким наказано провести документальну планову виїзну перевірку с/г ТОВ «Південьагропереробка» з 24.09.2019 року тривалістю 10 робочих днів. Перевірку вирішено провести за період діяльності з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

Наказом Головного управлінням ДПС в Одеській області №666 від 03.10.2019 року у зв`язку із втратою первинних документів перенесено термін проведення планової перевірки позивача (т.2 а.с.35-зворотнрій бік).

Наказом Головного управлінням ДПС в Одеській області №510 від 12.02.2020 року (т.1 а.с.36, т.2 а.с.53-зворотній бік) внесено зміни до наказу Головного управлінням ДПС в Одеській області від 12.09.2019 року №54 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки с/г ТОВ «Південьагропереробка», код за », а саме: пункт 1 викладено в наступній редакції:

«провести документальну планову виїзну перевірку с/г ТОВ «Південьагропереробка» з 13.02.2020 року тривалістю 8 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства».

Наказом Головного управлінням ДПС в Одеській області №713 від 21.02.2020 року було продовжено термін проведення перевірки сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (т.2 а.с.53).

Судом встановлено, що на підставі направлень від 12.02.2020 року №№442/05-09, 443/05-09, 445/05-09, 446/05-09, 447/05-09, 448/05-09, 449/05-09, 450/05-09, 451/05-09, 452/05-09, виданих Головного управління ДПС в Одеській області, посадовими особами цього Управління, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77, п.82.1 ст.77 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів проведена планова виїзна перевірка сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 30.06.2019, валютного за період з 01.01.2017 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 30.06.2019 за результатами якої складено акт № 000052/15-32-05-08/31822249 від 10.03.2020 року (т.1 а.с.38-107).

Вказаною перевіркою, зокрема, встановлено порушення позивачем п.292-1.2 ст.292-1 ст.292-1 Податкового кодексу України, а саме єдиний податок четвертої групи сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» за результатами перевірки збільшено на 21897 грн., в тому числі за І квартал 2018 року на 1445 грн., за І півріччя 2018 року на 1445 грн., за III квартали 2018 року на 7223 грн., за IV квартали 2018 року на 4334 грн., за І квартал 2019 року на 745 грн., за І півріччя 2019 року на 745 грн., за III квартали 2019 року на 3725 грн., за IV квартали 2019 року на 2235 грн.

На вказаний акт позивачем було подано до Головного управління ДПС в Одеській області заперечення (т.1 а.с.163-165).

За наслідками розгляду заперечень на акт № 000052/15-32-05-08/31822249 від 10.03.2020 року, Головним управлінням ДПС в Одеській області складено лист №6497/10/15-32-05-08-13 від 06.04.2020 року (а.с.167-197).

На підставі акту перевірки від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249 Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняло, зокрема, податкове повідомлення-рішення - від 08.04.2020 року № , яким позивачу за порушення п.292-1.2 ст.292-1 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 %, в загальному розмірі 9033 грн., у тому числі 7226 грн. за податковими зобов`язаннями та 1807 грн. за штрафними санкціями (т.1 а.с.198).

Не погодившись податковим повідомленням-рішенням від 08.04.2020 року № , позивач оскаржив вказане рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Так, згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Так, в основу доводів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2020 року № є висновки позивача про те, що:

- оскільки в акті від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249 відсутній підпис однієї з посадових осіб відповідача, які здійснювали перевірку, натомість містяться відмітки про перебування особи у відпустці, то такий акт перевірки не має юридичної сили і не міг бути підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних індивідуальних актів;

- відповідач за результатами перевірки безпідставно збільшив йому суму грошового зобов`язання з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників за 3-4 квартали 2019 року у розмірі 5960 грн. (3725 грн. + 2235 грн.) поза межами періоду діяльності, який перевірявся вказаною перевіркою.».

Суд зазначає, що висновки відповідача про порушення сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» п.292-1.2 ст.292-1 Податкового кодексу України, які встановлені відповідачем при проведенні перевірки, за наслідками якої складено акт від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249, позивачем у даній справі не оспорюються.

Жодного доводу в обґрунтування протиправності таких висновків сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» у позові, відповіді на відзиві чи поясненнях позивачем не надано.

Отже, при вирішенні даної справи, суд перевіряє правомірність спірного рішення в контексті вищевказаних доводів та висновків позивача.

Так, згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. Не може бути предметом планової документальної перевірки питання дотримання платником податків принципу «витягнутої руки», крім випадків перевірки дотримання платником податків вимог підпунктів 140.5.4, 140.5.6 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно з п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п.п.77.6-77.9 ст.77 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу. Строки проведення документальної планової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу. Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу. Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Вимоги щодо змісту наказу врегульовано абз.3 п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, відповідно до якого в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Судом встановлено, що в наказі Головного управління ДПС в Одеській області від 12.09.2019 року № 54 наказано провести документальну планову виїзну перевірку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» за період діяльності з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року.

В акті перевірки від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249 також міститься посилання про період діяльності, який буде перевірятися, а саме за період з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року.

Тобто, в даному випадку, перевірка була обмежена періодом діяльності позивача з 01.01.2017 року по 30.06.2019 року.

Разом з цим, в акті перевірки відповідач прийшов до висновку про порушення позивачем, крім іншого, п.292-1.2 ст.292-1 Податкового кодексу України в 3-4 кварталах 2019 року.

Відповідно до п.292-1.2 ст.292-1 Податкового кодексу України базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом. Базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ) є нормативна грошова оцінка ріллі в Автономній Республіці Крим або в області, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Згідно з пп.295.9.1 п.295.9 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до пп.295.9.2 п.295.9 ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку четвертої групи сплачують податок щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, у таких розмірах: у I кварталі - 10 відсотків; у II кварталі - 10 відсотків; у III кварталі - 50 відсотків; у IV кварталі - 30 відсотків.

Верховний Суд в постанові від 09.11.2018 року по справі № 263/15749/16-а зазначив: змістовні колізії - це колізії, що виникають внаслідок часткового збігу обсягів регулювання правовідносин різними нормами права, обумовлені специфікою суспільних відносин та пов`язані з поділом норм права на загальні, спеціальні та виняткові. Крім того, у випадку наявності колізії у між спеціальним законом та загальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону. При цьому, при наявності розбіжностей загальних і спеціальних (виняткових) норм необхідно керуватися принципом Lex specialis (лат. - спеціальний закон, спеціальна норма), відповідно до якого при розбіжності загального і спеціального закону діє спеціальний закон, а також принципом Lex specialis derogat generali, суть якого зводиться до того, що спеціальний закон скасовує дію (для даної справи) загального закону; спеціальна норма має перевагу над загальною. Крім того, про перевагу норм Lex specialis над іншими загальними нормами зазначає у своїх рішеннях і Європейський суд з прав людини (п.69 рішення у справі «Ніколова проти Болгарії» від 25.03.1999 р., п.15 рішення у справі «Баранкевич проти Росії» від 26.07.2007 р., тощо).

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що в провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа №420/3572/20 предметом розгляду в якій була перевірка правомірність прийняття Головним управлінням ДПС в Одеській області податкового повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з сільськогосподарських товаровиробників від 08.04.2020 р. № в частині 7450,00 грн. (за податковими зобов`язаннями - 5960,00 грн. та 1490,00 грн. - за штрафними санкціями (25 % від 5960,00 грн.), яке прийнято на підставі акту перевірки від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249 в зв`язку із встановленням відповідачем порушення з боку позивача п.292-1.2 ст.292-1 Податкового кодексу України, а саме єдиний податок четвертої групи Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» за результатами перевірки збільшено на 21897 грн., в тому числі за І квартал 2018 року на 1445 грн., за І півріччя 2018 року на 1445 грн., за III квартали 2018 року на 7223 грн., за IV квартали 2018 року на 4334 грн., за І квартал 2019 року на 745 грн., за І півріччя 2019 року на 745 грн., за III квартали 2019 року на 3725 грн., за IV квартали 2019 року на 2235 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/3572/20 від 09.06.2020 року, яке набрало законної сили 07.08.2020 року задоволено позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2020 року № в частині та визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 08.04.2020 року № в частині збільшення Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» суми грошового зобов`язання у розмірі 7450,00 грн. (5960,00 грн. за податковими зобов`язаннями та 1490,00 грн. за штрафними санкціями).

У рішенні вказано, що «…суд погоджується з позивачем, що відповідач за результатами перевірки безпідставно збільшив йому суму грошового зобов`язання з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників за 3-4 квартали 2019 року у розмірі 5960 грн. (3725 грн. + 2235 грн.) поза межами періоду діяльності, який перевірявся вказаною перевіркою.».

З вказаного вбачається, що збільшення сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» суму грошового зобов`язання з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників за 3-4 квартали 2019 року було реалізовано шляхом прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 08.04.2020 року № .

Таким чином, сума грошового зобов`язання з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників за 3-4 квартали 2019 року визначеного відповідачем не була включена до податкового повідомлення-рішення від 08.04.2020 року №.

Зважаючи на вищевикладене, суд відхиляє посилання позивача як на підставу для скасування спірного поданого повідомлення-рішення на те, що відповідач за результатами перевірки безпідставно збільшив йому суму грошового зобов`язання з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників за 3-4 квартали 2019 року у розмірі 5960 грн. (3725 грн. + 2235 грн.) поза межами періоду діяльності, який перевірявся вказаною перевіркою.

Щодо доводів позивача про те, що оскільки в акті від 10.03.2020 року №000052/15-32-05-08/31822249 відсутній підпис однієї з посадових осіб відповідача, які здійснювали перевірку, натомість містяться відмітки про перебування особи у відпустці, то такий акт перевірки не має юридичної сили і не міг бути підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних індивідуальних актів, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що акт перевірки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249 не містить підпису головного державного ревізора-інспектора відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів Головного управління ДПС в Одеській області М.В. Шевцової, яка, як зазначено у вступній частині акту, проводила перевірку дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства, та наявна відмітка про перебування її у відпустці на час складення даного акта.

На місці підпису головного державного ревізора-інспектора відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області М.В. Шевцової в акті від 10.03.2020 року № 000052/15-32-05-08/31822249 міститься відмітка «відпустка» (т.1 а.с.106).

Відповідно до п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з п.86.3 ст.86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів). У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Відповідно до п.2 Розділу 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 року № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за № 1300/27745, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п.1-2 Розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 року № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за № 1300/27745, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а у разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки. Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами контролюючого органу, який проводив перевірку, а також посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою).

Відповідно до п.2 Розділу 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 року № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 року за № 1300/27745, акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється в контролюючому органі протягом 5 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або застосовують консолідовану сплату та у випадках проведення документальних перевірок дотримання законодавства з питань державної митної справи, - протягом 10 робочих днів), з дотриманням визначених у пункті 5 цього розділу вимог щодо реєстрації актів документальних перевірок. При цьому строк складення акта (довідки) документальної перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого Податковим кодексом та Митним кодексом.

Згідно з пунктом 1.1. ДСТУ 4163-2003 (Уніфікована система Організаційно-розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів) (далі - ДСТУ 4163-2003) цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності (далі - організацій).

Відповідно до пункту 1.2. ДСТУ 4163-2003 цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

Згідно з пунктом 4.4. ДСТУ 4163-2003 документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов`язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23).

Відповідно до пункту 3.12. Національного стандарту України ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять», затвердженого наказом від 28 травня 2004 року № 97 Держспоживстандарту України (далі - ДСТУ 2732:2004), юридична сила (службового документа) - властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.

Підпунктом 4.1.7. пункту 4.1. ДСТУ 2732:2004 визначено, що підпис службового документа - реквізит службового документа, який свідчить про відповідальність особи за його зміст та є єдиний чи один з реквізитів, що надають документові юридичної сили.

При вирішенні даної адміністративної справи, суд вважає посилання позивача на правові висновки, викладені у постанові Верховного суду від 03.12.2019 року необґрунтованими, оскільки при прийнятті Верховним судом постанови від 19.06.2020 року по справі №140/388/19 (на яку також посилається позивач у позові), судова палата прийшла до висновку про наявність підстав для відступлення від правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зазначеної, зокрема у постанові від 3 грудня 2019 року №1440/1965/18 та вважала за потрібне сформулювати такий правовий висновок:

«… відсутність у акті перевірки підпису однієї з посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила, стосується оформлення результатів перевірки та не може бути самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акта, при відсутності порушень правил проведення перевірки.

Ураховуючи висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила колегія суддів у цій справі, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду…».

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 у постанові від 30 січня 2019 року також зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила ОСОБА_2 , суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

Як зазначено позивачем та не спростовано належними доказами відповідачем відповідно до наказу ГУ ДПС в Одеській області від 19.02.2020 №306-в ОСОБА_1 , підпис якої відсутній на акті від 10.03.2020 р. №195/15-32-05/31822249, перебувала у щорічній основній відпустці з 24.02.2020 року по 15.03.2020 року. Тобто, згідно з наказом №306-в перший день відпустки ОСОБА_1 24.02.2020 року. Присутність вказаної посадової особи 24-29.02.2020 року та 01-02.03 при перевірці позивача спростовується фактом перебування її у щорічній відпустці.

З вказаного вбачається, що посадова особа відповідача - ОСОБА_1 не проводила перевірку за результатами якої складено Акті від 10.03.2020 р. №195/15-32-05/31822249.

Отже, у ОСОБА_1 не було підстав для його підписання.

Водночас, суд зазначає, що згідно акту перевірку фактично її було проведено десятьма іншими інспекторами.

Суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Так, певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові ВС від 23 квітня 2020 року у справі №813/1790/18.

Отже, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, тієї чи іншої процедури вважає, що порушення такої процедури може бути підставою для визнання протиправними дій чи бездіяльності посадових осіб, що спричинили їх настання лише за тієї умови, що вони вплинуло або могли вплинути на правильність перевірки та її результатів в цілому .

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

Застосовуючи принципи ЄСПЛ, суд вказує на те, що визнання протиправними дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Тобто, зазначення вступні частині акту від 10.03.2020 р. №195/15-32-05/31822249 даних про те, що перевірка проводилась, в тому числі, за участю посадової особи Головного управління ДПС в Одеській області Шевцової Марини В`ячеславівни, за фактичної відсутності вказаної особи та, відповідно, відсутність її підпису в акті, не є підставою вважати, що вказаний акт перевірки не має юридичної сили і не міг бути підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних індивідуальних акту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.04.2020 року № відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Південьагропереробка» (вул. Крайня, 1а, с. Мирне, Біляївський р-н., Одеська обл., 67652, );

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська, 5, м.Одеса, 65044, ).

Суддя Корой С.М.

.