Справа № 380/1962/20
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року справа №380/1962/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

за участю:

представника позивача Петришина А.М.

представника відповідача Гордєєвої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської міської ради, ОСОБА_2 , в якому просить:

визнати протиправною (нечинною) та скасувати ухвалу №5680 від 10.10.2019 року «Про відмову гр. гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 »;

зобов`язати винести на розгляд сесії та розглянути клопотання позивача від 28.08.2015 року щодо безплатної передачі земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0.10 га., з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку;

зобов`язати надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0.10 га., з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку;

стягнути солідарно з Львівської міської ради та з Голови Львівської міської ради - Садового Андрія Івановича завдану моральну шкоду у розмірі 50000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Львівська міська рада розглянула його клопотання із порушеннями чинного законодавства. Зазначає, що оскаржував дану відмову в судовому порядку, за наслідком чого суд встановив, що клопотання подане у повній відповідності ст.118 Земельного кодексу України. Перед передачею згаданого клопотання на сесію його питання було передано на розгляд Постійної комісії з питань землекористування Львівської міської ради, яка одноголосно проголосувала за надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Однак, Львівська міська рада ухвалою №5680 відмовила у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою. Перелік документів, що подавався до Львівської міської ради був витриманий у відповідності до ст.118 Земельного кодексу України. Окрім того, земельна ділянка, щодо якої розглядалось дане клопотання відноситься до земель м.Львова, що не надана у власність або користування.

Представник позивача просить позов задоволити з урахуванням наведених мотивів.

У своїх запереченнях Львівська міська рада посилається на те, що земельні ділянки, які ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вимагають закріпити за собою накладаються на земельну ділянку площею 0,1626 га на АДРЕСА_1 , яку погоджено ОСББ «Інструментальне-10» для обслуговування багатоквартирного житлового будинку. У разі прийняття вказаного проекту ухвали виникне конфліктна ситуація з приводу володіння чи розпорядження зазначеною земельною ділянкою, а також суміжними земельними ділянками, які по периметру обмежують земельну ділянку, погоджену ОСББ «Інструментальне-10» та перебувають у власності третіх осіб, оскільки загальна площа земельних ділянок, які запропоновано надати заявникам становить 0, 2000 га, а тому перевищує площу земельної ділянки 0, 1626 га, яка фактично використовується ОСББ «Інструментальне-10». Вказує, що до повноважень міських голів не входить надання дозволів на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При прийнятті вказаної ухвали Львівська міська рада діяла в межах повноважень, враховуючи інтереси мешканців територіальної громади м.Львова.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити повністю.

Ухвалою суду від 01.04.2020 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 11.08.2020 року поновлено строк проведення підготовчого провадження.

Протокольною ухвалою суду продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Підготовчі судові засідання неодноразово відкладалися за клопотаннями сторін з мотивів запровадженням карантину, пов`язаного із запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 22.12.2017 року у справі №461/2723/17 визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №5248 від 01.10.2015 року «Про надання ОСББ Інструментальне-10 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 »; зобов`язано Львівську міську раду винести на розгляд сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.08.2015 року щодо безоплатної передачі ОСОБА_1 земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку.

Відповідно до Протоколу засідання постійної комісії з питань землекористування Львівської міської ради №104 від 22.01.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проголосовано за надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 .

Ухвалою Львівської міської ради 21 сесії VII скликання №5680 від 10.10.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,2000 га на АДРЕСА_1 для будівництва, обслуговування житлових будинків.

Мотивами згаданої відмови є відсутність документів, передбачених ст.118 Земельного кодексу України, наявність на земельній ділянці на АДРЕСА_1 об`єктів нерухомого майна, які є у власності третіх осіб, неможливість визначення площ земельних ділянок, зазначених у рішеннях Галицького районного суду м.Львова від 20.12.2017 року (справа №461/2723/17) та від 22.12.2017 року (справа №461/2721/17).

Не погодившись з вказаною відмовою позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є ухвала Львівської міської ради 21 сесії VII скликання №5680 від 10.10.2019 року

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини, що виникають при використанні надр, лісів, вод, а також рослинного і тваринного світу, атмосферного повітря, регулюються Земельним кодексом України від 25.10.2001 року №2768-III, з наступними змінами та доповненнями (далі - ЗК України).

Відповідно до ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.7 ст.118 ЗК України).

Судом встановлено, що позивач звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Отримавши відмову, позивач звернувся до суду з позовом, в якому оскаржував дану відмову.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 22.12.2017 року у справі №461/2723/17 Львівську міську раду зобов`язано розглянути клопотання позивача від 28.08.2015 року щодо безоплатної передачі йому згаданої земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки.

Натомість, Львівська міська рада ухвалою №5680 від 10.10.2019 року відмовила у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної ділянки з вищезгаданих підстав.

Суд звертає увагу, що ч.7 ст.118 ЗК України містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку).

Згаданою нормою не передбачено підстав для відмови, на які Львівська міська рада посилається у спірній ухвалі від 10.10.2019 року №5680.

Відтак, суд приходить до висновку, що вказана ухвала є необґрунтованою

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі №819/570/18.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ухвала Львівської міської ради №5680 від 10.10.2019 року «Про відмову гр. гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 » не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України.

Однак, враховуючи те, що згадана ухвала стосується не лише ОСОБА_1 , а й ОСОБА_4 , з метою дотримання принципу диспозитивності адміністративного процесу, суд може констатувати протиправність такої ухвали лише в частині яка стосується позивача.

При обранні способу захисту порушеного права судом враховано наступне.

Відповідно до абзацу першого п.14 ч.1 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-XII, з наступними змінами та доповненнями, учасникам бойових дій надається першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серія НОМЕР_1 від 22.07.2015 року.

Львівська міська рада неодноразово створювала перешкоди в реалізації позивачем права на безоплатне отримання земельної ділянки будівництва та обслуговування жилого будинку.

В цьому контексті суд, вважає за доцільне наголосити, що позивач зі згаданим клопотання звернувся вперше до органу місцевого самоврядування 28.08.2015 року.

Як встановлено вище, спірна ухвала органу місцевого самоврядування не ґрунтується на нормах чинного законодавства, що вказує на продовження створення штучних перешкод для реалізації згаданого права позивача.

При цьому, судом береться до уваги правовий висновок зроблений в постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі №819/570/18 про те, що умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відтак, єдиним та ефективним способом захисту порушеного права позиває є розгляд його клопотання та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0.10 га за адресою АДРЕСА_1 .

Також, такий спосіб захисту унеможливить необхідність повторного звернення до суду для захисту права позивача.

Окрім того, судом враховано, що рішенням Львівської міської ради від 21.11.2019 року ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

Однак, факт надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення згаданої земельної ділянки не є перешкодою, у відповідності до ч.7 ст.118 ЗК України, для надання такого ж дозволу іншим особам.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача 50000 грн. 00 коп. моральної шкоди, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивач не надав суду жодних пояснень в обґрунтування розрахунку суми моральної шкоди (чому виходив саме з відповідної суми коштів, що оцінював для розрахунку тощо).

Окрім того, не надав жодних доказів щодо характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з оскаржуваними діями відповідача, характеру немайнових втрат, тяжкості вимушених змін у його життєвих і професійних стосунках, моральних переживаннях, стану здоров`я тощо. Також не зазначив, з яких міркувань він виходив, визначаючи суму шкоди (кратність співвідношення з мінімальною заробітною платою, прожитковим чи неоподаткованим мінімумом доходів громадян тощо).

Тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання протиправною (нечинною) та скасування ухвали №5680 від 10.10.2019 року «Про відмову гр. гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 » в частині яка стосується позивача, зобов`язання Львівської міської ради винести на розгляд сесії та розглянути клопотання позивача від 28.08.2015 року щодо безплатної передачі земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки та зобов`язання Львівської міської ради надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 . В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи те, що позивачем оскаржується акт індивідуальної дії, суд в резолютивній частині зазначає лише про його протиправність, а не про нечинність, яка стосується нормативно правових актів.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №5680 від 10.10.2019 року «Про відмову гр. гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 » в частині, яка стосується ОСОБА_1 .

Зобов`язати Львівську міську раду (адреса: пл.Ринок, 1, м.Львів, ) винести на розгляд сесії та розглянути клопотання від 28.08.2015 року щодо безплатної передачі ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0.10 га., з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку.

Зобов`язати Львівську міську раду (адреса: пл.Ринок, 1, м.Львів, ) надати дозвіл ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0.10 га., з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку.

В іншій частині у задоволені позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 9 грудня 2020 року.

Суддя В.Я.Мартинюк