Справа № 520/10430/2020
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 р. Справа № 520/10430/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного виконавеця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 (суддя Мар`єнко Л.М.,) по справі № 520/10430/2020

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович , Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович

про визнання незаконними дій,зобов`язання скасувати постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича, Приватного виконавця Близнюкова Юрія Володимировича, в якому просив суд:

- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А., що полягають у винесенні постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 61574322 від 20.07.2020 р., та дії приватного виконавця ОСОБА_2 , що полягають у винесенні постанови ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про відкриття виконавчого провадження; постанови ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про арешт майна боржника; постанови ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 61574322 від 20.07.2020 р. у розмірі 60538, 67 грн.;

- зобов`язати приватного виконавця Близнюкова Ю.В. скасувати постанову ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про відкриття виконавчого провадження; постанови ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про арешт майна боржника; постанови ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно винесені оскаржувані постанови, оскільки між позивачем та ТОВ Кредитні ініціативи було добровільно врегульоване питання щодо погашення заборгованості. Також позивач зазначив, що випадково дізнався про оскаржувані постанови 27.07.2020 року, отримавши їх поштою.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 61574322 від 20.07.2020 р. у розмірі 60538, 67 грн.

Скасовано постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про відкриття виконавчого провадження.

Скасовано постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про арешт майна боржника.

Скасовано постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича (майдан Конституції, 21/2, офіс 3а, м.Харків, 61057) суму судового збору у розмірі 2522,40 грн. (дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривні 40 копійок).

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича (вул.Молочна, 18, к.25, м.Харків, 61001) суму судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Відповідач, Приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитро Анатолійович також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг зазначають, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог є необґрунтованим та при винесенні рішення суд першої інстанції невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Відповідачі в судовому засіданні доводи апеляційних скарг підтримали та просили суд їх задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні проти апеляційних скарг заперечували, просили відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до статті 308 КАС України справа переглядається в межах задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Кредитні ініціативи задоволено у повному обсязі.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ТОВ Кредитні ініціативи за Договором про іпотечний кредит № 04 - 1/178 від 15.04.2008 року - 606 198.34 грн. боргу, станом на 01.04.2015 року, з них: за кредитом - 551 511.80 грн.; по відсотках - 39 196.41 грн.; по комісії - 811,67 грн.; пеня - 14 678.46 грн., а також по 913.50 грн. судових витрат з кожного.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10.01.2010 р. вказане рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення комісії у розмірі 811,67 грн та стягнуто замість 606198,34 грн. 605386,67 грн.

17.03.2020 року ТОВ Кредитні ініціативи звернулось до приватного виконавця Бабенка Д.А. з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі №345/2022/15-ц, виданого Калуським міськрайонним судом в Івано-Франківській області 23.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Кредитні ініціативи заборгованості за договором про іпотечний кредит в розмірі 605386,67 грн.

Боржником у виконавчому листі зазначено ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

17.03.2020 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП№61574322 з примусового виконання виконавчого листа.

Також, у вищевказаній постанові було стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 60538,67 грн.

17.03.2020 року винесена постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 60538,67 грн. та постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

До приватного виконавця надійшла заява стягувача про повне виконання боржником рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ. Ураховуючи викладене, керуючись вимогами п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України Про виконавче провадження, 20.07.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 61574322.

Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитром Анатолійовичем 20.07.2020 року винесена постанова ВП № 61574322 про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди у сумі 60538,67 грн. на користь приватного виконавця ВО Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича.

На підставі того, що постанова про стягнення з боржника основної винагороди є виконачим документом, 21.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем відкрито виконавче провадження ВП №62620510 на виконання постанови від 20.07.2020 року ВП № 61574322 про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у сумі 60538,67 грн.

Також, приватним виконавцем винесені постанови ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про арешт майна боржника, ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Позивач, не погоджуючись із постановами ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про відкриття виконавчого провадження, ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про арешт майна боржника, ВП № 62620510 від 21.07.2020 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що враховуючи наявність в матеріалах виконавчого провадження заяви від стягувача про виконання боргових зобов`язань боржником, а також відсутність доказів отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2020 року №61574322, суд прийшов до висновку про відсутність зв`язку між фактом виконання судового рішення та заходами примусового виконання.

Колегія суддів не погоджується із таким рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Так, законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Законом № 1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч. 1 та 2 статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018, який набув чинності 28.08.2018 року).

Згідно з ч.9 статті 27 Закону № 1403-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з п.9 ч.1 статті 39 Закону № 1403-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на вимоги наведених норм, початком примусового виконання відповідного виконавчого документу є подання стягувачем відповідної заяви про примусове виконання рішення, що є наслідком відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення шляхом винесення постанови, в тому числі про стягнення основної винагороди із зазначенням відсотка суми, що підлягає стягненню.

Крім цього, законодавець пов`язав можливість отримання виконавцем виконавчого збору (основної винагороди) не виключно з вчиненням виконавцем певних виконавчих дій протягом усього часу тривання виконавчого провадження, яке призвело до фізичного стягнення коштів на користь стягувача з боржника. Сума основної винагороди у розмірі 10 відсотків визначається та стягується виходячи з сум коштів, що підлягають примусовому стягненню за виконавчим документом, і це не залежить від вчинених виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження. Визначення розміру винагороди пов`язано з фактом початку примусового виконання за виконавчим документом.

Оскільки на час відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у приватного виконавця були відсутні, тому приватним виконавцем правомірно одночасно з відкриттям виконавчого провадження стягнуто основну винагороду приватного виконавця.

Вказана позиція узгоджується із позицією, викладеною в постанові ВС від 04.08.2020 року у справі №200/13920/19-а.

Щодо урахування судом першої інстанції позиції, викладеної у постанові Великої палати ВС від 11 березня 2020 року у справі № 2540/3203/18, колегія суддів зазначає, що вказані в даному рішенні висновки не можуть бути застосовані під час розгляду даної справи, оскільки відносини, що виникли між сторонами, регулюються різними редакціями Закону України Про виконавче провадження, а саме положення статей 27 цього Закону № 1404, що суттєво впливає на застосування таких позицій.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності законних підстав для стягнення основної винагороди приватного виконавця в зв`язку з відсутністю дій приватного виконавця стосовно примусового виконання рішення які би призвели до його виконання.

Так, судовим розглядом встановлено, що в межах ВП № 61574322 приватний виконавець Бабенко Д.А. здійснив низку заходів та виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання судового рішення, зокрема: направив запити до відповідних органів та установ та перевірив майновий стан боржника; 17.03.2020 року наклав арешт на майно, належне боржнику; 18.03.2020 року та 07.04.2020 року наклав арешт на грошові кошти боржника на банківських рахунках; 24.03.2020 року наклав арешт на транспортний засіб боржника та оголосив транспортний засіб у розшук; 06.04.2020 року здійснив опис та арешт земельної ділянки боржника, тощо.

Крім того, приватним виконавцем 20.07.2020 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 61574322 на підставі п.9 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України Про виконавче провадження у зв`язку з фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Колегія суддів наголошує, що зазначена постанова про повне примусове виконання рішення є чинною та ніким не оскаржена.

Отже, факт внесення позивачем 16.07.2020 року на рахунок ТОВ "Кредитні ініціативи" коштів у розмірі 461680,00 не свідчить про добровільне виконання боржником судового рішення.

Щодо доводів, викладених в рішенні суду першої інстанції з приводу того, що позивач не був обізнаний про постанову про відкриття виконавчого провадження від 17.03.2020 року, то вказані доводи спростовуються поштовим повідомленням, відповідно до якого позивач отримав вказану постанову 19.03.2020 року (а.с.84).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 61574322 від 20.07.2020 року прийнята на підставі та в межах повноважень, а тому скасуванню не підлягає.

Щодо позовних вимог в частині скасування постанов Приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича ВП № 62620510 від 21.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до п.5 ч.1 статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

21.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. на підставі письмової заяви приватного виконавця Бабенка Д.А. та виконавчого документа відкрито ВП № 62620510 з виконання постанови від 20.07.2020 року ВП №61574322 про стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця у сумі 60538,67 грн., а також про арешт майна боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Судовим розглядом встановлено, що постанова приватного виконавця Бабенка Д.А. про стягнення з боржника основної винагороди від 20.07.2020 року прийнята приватним виконавцем правомірно та скасуванню не підлягає.

Таким чином, постанови приватного виконавця Близнюкова Ю.В. ВП № 62620510 від 21.07.2020 року, які прийняті з метою примусового виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 20.07.2020 року, також є правомірними та скасуванню не підлягають (як похідні позовні вимоги).

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 по справі № 520/10430/2020 скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий