Справа № 200/6066/20-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 р. Справа№200/6066/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

секретаря судового засідання Перерви Д.В.

представника позивача Дементьєвої Л.В.,

представника відповідача - Яковлевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.03.2020 року отримав Акт №401/05-99-55-33/ НОМЕР_1 від 23.03.2020 року про перевірку дотримання граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за землю за період з 2017-2020 роки, яким встановлено порушення термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, а саме: несвоєчасна сплата податкових зобов`язань в сумі 17286 грн. (штраф 10%), та 58219,15 грн. (20%), нараховані штрафні санкції на суму 1728,60 грн. та 11643,836 грн., всього: 13372,43 грн.

Проте позивач зазначає, що він своєчасно і в повному обсязі сплачував орендну плату за землю, крім періоду з квітня 2014 року по лютий 2015 року під час проведення антитерористичної операції. Згодом він дізнався, що відповідачем стосовно нього прийняті податкове повідомлення-рішення форма «Ш» від 22.03.2018 року № за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб з нарахованим штрафом у розмірі 20% на суму 7119,57 грн. та податкове повідомлення-рішення форма «III» № за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб з нарахованим штрафом у розмірі 10% на суму 1986,46 грн. за період з червня 2014 року по 2018 рік.

Таким чином, кошти, що своєчасно сплачувались позивачем у якості орендної плати за землю, зараховувались на списання штрафів за вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями та виникала недоїмка.

Враховуючи звільнення суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території та під час проведення антитерористичної операції від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, позивач подав заперечення від 10.04.2020 року на Акт від 23.03.2020 року №401/05-99-55-33/ НОМЕР_1 , проти нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату орендної плати на землю. Однак заперечення не були враховані і відповідачем прийняті відповідні податкові повідомлення-рішення від 23.03.2020 року.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо прийняття податкових повідомлень-рішень від 22.03.2018 року та 23.03.2020 року, оскільки він був звільнений від сплати за користування земельними ділянками в 2014 та 2016 роках та відповідачем протиправно здійснювалось списання коштів за рахунок поточної орендної плати за землю.

З наведених підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 14 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ухвали суду від 31 липня 2020 року розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач є орендарем земельної ділянки комунальної власності та повинен сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою у встановлені законом строки.

Внаслідок проведення камеральної перевірки, встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання.

ГУ ДПС у Донецькій області прийняті податкові повідомлення - рішення форми «Ш» від 22.03.2018 № у сумі 1986,46 грн., № у сумі 7119,57 грн. та податкові повідомлення рішення форми «Ш» від 23.03.2020 № на суму 1728,60 грн., № на суму 11643,83 грн. з орендної плати з фізичних осіб.

Відповідачем визнано, що позивач мав право скористатись пільгою щодо звільнення від сплати грошового зобов`язання з земельного податку за період з 14.04.2014 року по 08.06.2016 року, але ним подавалися податкові декларації з орендної плати за землю з 2014 - 2020 роки, у яких він самостійно визначав суми податку з орендної плати за землю, що підлягають сплаті за даними платника. Уточнюючі розрахунки до податкових декларацій з плати за землю за 2014 - 2016 роки до відповідача не подавалися, таким чином, позивач не скористався своїм правом на податкову пільгу. В зв`язку з наведеним, позивач був зобов`язаний сплатити самостійно визначені суми грошових зобов`язань з плати за землю з 2014 року по 2016 рік.

Окрім того, норми ПК України не містять підстав для звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату земельного податку та /або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за земельні ділянки розташовані у м. Слов`янську, оскільки з 15.04.2017 вступив в дію Закон України від 23.03.2017 року №1989-УШ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо уточнення деяких положень та усунення суперечностей, що виникли при прийнятті Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким у абзацах першому та другому пп.38.7 п.38 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України встановлено, що не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності):

за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Згідно із Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085, м. Слов`янськ до таких населених пунктів на відноситься.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи, наведені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими, оскільки, незважаючи на звільнення за законом від орендної плати за землю в період з 14.04.2014 року по 07.06.2016 року, він сплатив її згодом, проте нарахування штрафних санкцій за період порушення строків сплати є незаконним. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не передбачено здійснення будь-яких додаткових дій (подання уточнюючих декларацій тощо) для звільнення суб`єктів господарювання від орендної плати за землю.

Стосовно не віднесення міста Слов`янськ до території населених пунктів на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та розташовані на лінії зіткнення, позивач зауважив, що зазначені відповідачем зміни до Податкового Кодексу застосовується до податкових періодів, починаючи з 1 січня 2017 року та не мають зворотної сили.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований як фізична особа - підприємець з 10.08.1998 року за №0001559, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесені відповідні записи, знаходився на обліку як платник єдиного соціального внеску в Слов`янській ОДПІ (місто Слов`янськ) Головного управління ДПС у Донецькій області (а.с.12-13).

Місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

07.12.2009 року між ОСОБА_1 та Слов`янською міською радою укладений Договір оренди землі, зареєстрований у Державному підприємстві «Донецька регіональна філія «Центр державного земельного кадастру» від 07.12.2009 року №09 (із змінами) (далі за текстом Договір оренди землі). Відповідно до умов договору позивачу передана в оренду земельна ділянка площею 0,2446 га комерційного використання, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:004:0302.

На момент укладення договору відповідно до пункту 9 річна орендна плата складала 18275,63 грн., яка на підставі пункту 11 Договору вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати на р/р НОМЕР_2 код платежу 13050500 не пізніше 30 числа, наступного за звітним місяцем.

Позивачем подані податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності):

20.02.2014 року у розмірі 1804,46 грн.

16.02.2015 року у розмірі 2253,81 грн.

27.01.2016 року у розмірі 3229,70 грн. (38756,38 грн. : 12)

09.02.2017 року у розмірі 3423,54 грн. (41082,53 грн. : 12)

25.01.2018 року у розмірі 3423,54 грн. (41082,53 грн. : 12)

17.01.2019 року у розмірі 3423,54 грн. (41082,53 грн. : 12).

30.02.2020 року у розмірі 3423,54 грн. (41082,53 грн. : 12).

Про сплату орендної плати свідчать надані позивачем копії квитанцій.

22.03.2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесені податкові повідомлення-рішення форми «III» за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за період з червня 2014 року по 2018 рік:

№ з нарахованим штрафом у розмірі 20% на суму 7119,57 грн.

№ з нарахованим штрафом у розмірі 10% на суму 1986,46 грн.

27.03.2020 року на підставі Акту №401/05-99-55-33/ НОМЕР_1 від 23.03.2020 року про перевірку дотримання граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за землю за період з 2017-2020 роки, якою встановлено порушення термінів сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, Головним управлінням ДПС у Донецькій області винесені податкові повідомлення-рішення від 23.03.2020 року форми «Ш»:

№ за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб з нарахованим штрафом у розмірі 10% на суму 1728,60 грн.;

№ за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб з нарахованим штрафом у розмірі 20% на суму 11643,83 грн.

З урахуванням встановлених у справі обставин, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Підпунктом 14.1.147 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до статті 269 ПК України платниками плати за землю є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з положеннями статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.

Згідно зі статтею 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податкове зобов`язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПК України, встановлено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельної ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пункту 129.1.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи розрахунок штрафної санкції у спірному податковому повідомленні-рішенні № від 22.03.2018 року починаючи з червня 2014 року, суд при вирішення справи застосовує законодавство, яке діяло на час виникнення спірних відносин.

Зокрема, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення Антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року №1669-VII.

Абзацом 2 статті 1 зазначеного Закону визначено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Разом з тим, Кабінетом міністрів України 02 грудня 2015 року прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», яким затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно з вказаним Переліком місто Слов`янськ віднесене до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція.

Відповідно до частини 2-3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з абзацом 1 статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. Відповідно до частини 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, відповідно до статті 6 Закону України №1669 передбачено, що під час проведення антитерористичної операції звільняються суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Статтею 7 вищезазначеного закону передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Таким чином, податковим органом неправомірно, без урахування приписів статей 6, 7 Закону України №1669, визначено позивачу в якості податкового боргу суму зобов`язання з орендної плати за спірний період незалежно від подачі позивачем відповідних податкових декларацій з плати за землю, оскільки позивач був звільнений від вказаних податкових платежів в силу прямого припису закону.

Зі свого боку позивач не заперечує той факт, що він зобов`язаний сплачувати орендну плату за землю. Проте за період з 14.04.2014 р. по 07.06.2016 р. він був звільнений від її сплати на підставі статті 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р «Про затвердження Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Натомість він сплатив орендну плату і за цей період, однак з порушенням встановлених договором строків у зв`язку з проведення антитерористичної операції на території м. Слов`янська та неможливістю здійснення господарської діяльності. Зважаючи на це, нарахування штрафних санкцій за період порушення строків з квітня 2014 р. по лютий 2015 р. є незаконним.

Обґрунтовуючи правомірність списання коштів на підставі повідомлень-рішень від 22.03.2018 р. № та від 22.03.2018 р. № форма «Ш», якими були нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату орендної плати, відповідач посилається на пункт 87.9. статті 87 ПК України, відповідно до якого у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Черговість погашення заборгованості визначена пунктом 131.2 статті 131 ПК України, згідно з яким при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Отже, списання коштів, починаючи з 18.06.2018 року відповідно до ППР від 22.03.2018 року № та від 22.03.2018 року № форма «Ш», було здійснено за рахунок орендної плати за землю, яку позивач сплачував своєчасно.

Щодо посилання відповідача на підпункт 38.7. пункту 38 підрозділу 10 «Перехідних положень» ПК України, що набрав чинності з 15.04.2017 р., яким не поширюється звільнення від плати за землю на територію м. Слов`янська, суд зазначає, що підрозділ 10 розділу XX ПК України доповнено пунктом 38 згідно із Законом №1797-VІІІ від 21.12.2016 року; в редакції Закону № 1989-VІІІ від 23.03.2017 року - застосовується до податкових періодів, починаючи з 1 січня 2017 року.

Предметом спору у справі є нарахування штрафних санкцій за період з квітня 2014 року по лютий 2015 року.

Отже, норми підпункту 38.7. пункту 38 підрозділу 10 «Перехідних положень» Податкового кодексу України на спірні відносини не поширюються.

З наведених підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що за приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., наведена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок його бюджетних асигнувань

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області форма «Ш» від 22.03.2018 року № та від 22.03.2018 року №.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форма «Ш» Головного управління ДПС у Донецькій області від 23.03.2020 року № та від 23.03.2020 року №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 19 листопада 2020 року. Рішення складено у повному обсязі 30 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов