Справа № 640/14689/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 листопада 2020 року 12:02 № 640/14689/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судових засідань Левкович А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,

33/19)

про визнання протиправними та скасування рішень, -

за участю:

представника позивача - Онойко М.М.,

представника відповідача - Пущук М.В,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві (надалі по тексту - відповідач), у якому (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) просить:

- визнати протиправними та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 р. № Форма «ПС» на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем податок з доходів фізичних осіб - 340, 00 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати податкове повідомлення - рішення від 04.03.2020 р. № Форма «Р» за платежем податок на доходи фізичних осіб за податковими зобов`язаннями - 1 109 599, 54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 277 399, 88 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 р. № Форма «Р» за платежем військовий збір за податковими зобов`язаннями - 92466, 60 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями (штрафами) - 23 116, 64 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 р. № Форма «Р» за податковими зобов`язаннями з єдиного податку з фізичних осіб - 7380, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1845, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 р. № Форма «Р» за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями - 1290321,33 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)- 322580,35 грн.;

- визнати протиправною та скасувати повністю скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 р. № Ф-101 (прийнята одночасно на різні суми: 38797, 00 грн. та 238 879, 08 грн.);

- визнати протиправними та повністю скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.03.2020 р. в розмірі 57 903, 50 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 04.03.2020 р. в сумі 340, 00 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.03.2020 р. № Форма «ПС» на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем податок з доходів фізичних осіб - 340,00 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати податкове повідомлення - рішення від 13.03.2020 р. № Форма «Р» за платежем податок на доходи фізичних осіб за податковими зобов`язаннями - 1 109 599, 54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 277 399, 88 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.03.2020 р. № Форма «Р» за платежем військовий збір за податковими зобов`язаннями - 92466, 60 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями (штрафами) - 23 116, 64 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.03.2020 р. № Форма «Р» за податковими зобов`язаннями з єдиного податку з фізичних осіб - 7380, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1845, 00 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.03.2020 р. № Форма «Р» за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями - 1290321,33 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)- 322580,35 грн.;

- визнати протиправною та повністю скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2020 р. № Ф-119 на суму 238 879, 08 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13.03.2020 р. в розмірі 57 903, 50 грн.;

- визнати протиправними та повністю скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 13.03.2020 р. в сумі 340 грн.;

- визнати протиправною та скасувати прийняту ГУ ДПС у місті Києві вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2020 року №Ф-55699-10 в загальній сумі 290 596,06 грн., в т.ч. недоїмки в сумі 238 879,08 грн., штрафу в сумі 51 716,98 грн.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ФОП ОСОБА_1 не є банком або іншою фінансово-кредитною організацією, а відтак не мала та не має наміру та можливості здійснювати фінансовий перерозподіл коштів. На думку позивача, саме визначення мети надання коштів як надання поворотної фінансової допомоги вже виключає їх фінансовий перерозподіл.

Крім того, позивач стверджував про порушення відповідачем порядку розгляду заперечень на акт перевірки та факти, викладені у ньому.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

У відзиві на адміністративний позов представник податкового органу зазначив, що оскаржувані рішення є правомірними, адже не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої груп суб`єкти господарювання, які, зокрема, здійснюють діяльність у сфері фінансового посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України «Про страхування», сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами. При цьому, фізична особа-підприємець, яка порушила умови перебування на спрощеній системі оподаткування, встановлені Податковим кодексом України, а саме надавала поворотну фінансову допомогу, зобов`язана оподаткувати дохід у- сумі повернутих коштів за надання такої допомоги за ставкою 15 % та перейти на сплату інших податків і зборів з першого числа місяця, наступного за звітним кварталом, в якому відбулося таке порушення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

У період з 09 грудня 2019 року по 13 грудня 2019 року Головним управлінням ДПС у місті Києві на підставі вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, пункту 2 статті 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління ДПС у місті Києві №3470 від 18 листопада 2019 року, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року відповідно до затвердження плану перевірки, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 20 грудня 2019 року №820/26-15-42-09-.

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 встановлені порушення:

- п. 177.11 ст. 177 ПКУ п.п. 49.18.5 пункт 49.18 ст. 49 ПКУ, а саме не подання декларації про майновий стан та доходи за 2017 р. (термін подання 09.02.2018 р.) та 2018 р. (термін подання 11.02.2019 р.);

- п. 167.1 ст. 167, п. 177.2 ст. 177 ПКУ, а саме заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017-2018 роки в сумі 1109599,54 грн., у т.ч. за 2017 р. в сумі 425787,65 грн., за 2018 р. в сумі 683811,89 грн.;

- п.п. 1.4 п. 16-1 підрозд. 10 розд. XX ПКУ, а саме ФОП ОСОБА_1 отримано оподатковуваний дохід від здійснення підприємницької діяльності за 2017-2018 р.р. в загальній сумі 6164440,80 грн., з якого не враховано та не сплачено військового збору у розмірі 92466,60 грн., у тому числі за 2017р. в сумі 36022,30 грн., за 2018 р. в сумі 56984,30 грн.;

- п.п. 293.4.4 п. 293.4 ст. 293 ПКУ, що призвело до заниження суми єдиного податку, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на суму у розмірі 7380,00 грн.;

- п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУ, у зв`язку з чим реєстрація платника єдиного податку підлягає анулюванню з 01.01.2017 р.;

- п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-УІ із змінами і доповненнями, а саме донараховано до сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як платника єдиного соціального внеску фізичної особи - підприємця в загальній сумі 238879,08 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 101277,00 грн., за 2018 рік в сумі 137602,08 грн.;

- п. 11 розділу III «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 14 квітня 2015 року № 435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15 травня 2018 року № 511), в порушення п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 6, п. З ст. 7, п. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-УІ із змінами і доповненнями, ФОП ОСОБА_1 , не подані Таблиця 1 Додатку 5 Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами - підприємцями за 2017 р., 2018 р.;

- п. 187.1 ст. 187, п. 2001 ст. 200 ПКУ, а саме ФОП ОСОБА_1 занижено суму зобов`язань з ПДВ, що підлягає до сплати в період з 11.01.2017 р. по 31.12.2018 р. на загальну суму 1290321, 33 грн. за 2017 р., у сумі 497626,01 грн., та за 2018 р. у сумі 792695,32 грн.

Також в акті перевірки від 20 грудня 2019 року вказано про те, що за результатами перевірки встановлено порушення п. 291.4 ст. 291, п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим реєстрація платника єдиного податку підлягає анулюванню з 01 січня 2017 року.

На підставі акта перевірки та виявлених за результатами її проведення порушень, контролюючим органом прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 р. № Форма «ПС» на суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за платежем податок з доходів фізичних осіб - 340, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 р. № Форма «Р» за платежем податок на доходи фізичних осіб за податковими зобов`язаннями - 1 109 599, 54 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 277 399, 88 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 р. № Форма «Р» за платежем військовий збір за податковими зобов`язаннями - 92466, 60 грн. та за штрафними (фінансовими санкціями (штрафами) - 23 116, 64 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 р. № Форма «Р» за податковими зобов`язаннями з єдиного податку з фізичних осіб - 7380, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1845, 00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 04.03.2020 р. № Форма «Р» за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями - 1290321,33 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами)- 322580,35 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 р. №Ф-101 (прийнята одночасно на різні суми: 38797, 00 грн. та 238 879,08 грн.);

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 04.03.2020 р. в розмірі 57 903, 50 грн.;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 04.03.2020 р. в сумі 340, 00 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.07.2020 р. №Ф-55699-10 на суму 290 596,06 грн.

Незгода позивача із вказаними рішеннями зумовила її звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

З акта перевірки вбачається, що в період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2017 року ФОП ОСОБА_1 діяльність здійснювала на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності (єдиний податок II група), в період з 01 жовтня 2017 року діяльність здійснювала на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності (єдиний податок III група).

В ході проведення перевірки позивачем надано контролюючому органу оригінали договорів про надання поворотної фінансової допомоги, а саме:

- договір про надання поворотної фінансової допомоги №3 від 04 листопада 2016 року між ФОП ОСОБА_1 (підприємство) та TOB «ЛОРІЯ» (позикодавець), в якому відповідно до пункту 1.1. договору підприємство надає позикодавцю поворотну фінансову допомогу, а позикодавець зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором;

- договір про надання поворотної фінансової допомоги №6 від 26 грудня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 (підприємство) та TOB «ЛОРІЯ» (позикодавець), в якому відповідно до пункту 1.1. договору підприємство надає позикодавцю поворотну фінансову допомогу, а позикодавець зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором;

- договір про надання поворотної фінансової допомоги №13 від 25 грудня 2016 року між ФОП ОСОБА_2 (підприємство) та ФОП ОСОБА_1 (позикодавець), в якому відповідно до пункту 1.1. договору підприємство надає позикодавцю поворотну фінансову допомогу, а позикодавець зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

При цьому, в ході аналізу банківських виписок під час перевірки по pax. AT КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року підтверджено надання та отримання ФОП ОСОБА_1 поворотної фінансової допомоги.

Згідно позиції податкового органу, сума безповоротної фінансової допомоги, яка була надана ФОП ОСОБА_1 та повернута протягом 2016 року в сумі 49 200,00 грн. є доходом та оподатковується за ставкою 15 відсотків.

На переконання позивача, у випадку з виконанням договору про надання поворотної фінансової допомоги №13 від 25 грудня 2016 року в сумі 50 000,00 грн. позивач не здійснювала використання вказаних коштів як фінансових з наданням фінансових послуг.

Суд враховує, що пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України визначено, що фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим гл.1 p.XIV цього Кодексу, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п.297.1 ст.297 цього кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених гл.1 p.XIV цього кодексу, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності (пункт 291.2 статті 291 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Доходом платника єдиного податку фізичної особи - підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій), матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пункту 292.3 статті 292 Податкового кодексу України. При цьому, до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності (пункт 292.1 статті 292 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпунктів 2, 3 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:

- не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;

- обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

<…>

третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Згідно підпункту 1 пункту 292.1 статті 292 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку є - для фізичної особи-підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Відповідно до підпункту 3 пункту 292.11 статті 292 Податкового кодексу України до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються - суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.

Згідно частин 1, 3, 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки:

-у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

- у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку третьої групи - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення;

- у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

На підставі підпункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання ( юридичні та фізичні особи - підприємці), які, зокрема здійснюють діяльність у сфері фінансового посередництва, крім діяльності у сфері страхування, яка здійснюється страховими агентами, визначеними Законом України «Про страхування», сюрвейєрами, аварійними комісарами та аджастерами визначеними розд. III ПКУ.

Відповідно до Класифікації видів економічної діяльності ДК 009:2010, прийнято та надано чинності Наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 № 457 (КВЕД-2010).

Розділом 3 КВЕД-2010 передбачено - КВЕД побудовано за ієрархічною системою кодування із застосуванням літерно-цифрового коду. Літерні познаки секцій використовують як рубрикатор і їх не використовують у кодуванні. Подальшу деталізацію секцій КВЕД - розділ, група, клас - позначають цифровими кодами.

Розділом 5 КВЕД-2010 встановлено - Фінансова та страхова діяльність (секція - К), Надання фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення (розділ - 64), Грошове посередництво (група - 64.1), Інші види грошового посередництва (клас - 64.19).

Наказом Держкомстату України від 23 грудня 2011 року №396 затверджено Методологічні основи та пояснення до позицій Класифікації видів економічної діяльності.

Пояснення до розділу 64 - Цей розділ включає діяльність, пов`язану із залученням і перерозподілом фінансових коштів, крім тих, які призначені для цілей страхування, пенсійного забезпечення або обов`язкового соціального страхування.

Пояснення до групи 64.1 - Ця група включає одержування коштів у формі перевідних депозитів (депозитів до запитання), тобто засобів, що мають певне грошове вираження і надходять на нерегулярній основі з нефінансових джерел, крім діяльності центрального банку.

Пояснення до класу 64.19 - Цей клас включає приймання депозитів і/або аналогів депозитів, а також надання кредитів і позик. Надання кредитів може виконуватися в різних формах, таких як позики, іпотечні кредити під заставу, кредитні картки тощо. Грошове посередництво зазвичай здійснюють фінансові установи, крім центрального банку, такі як:

- комерційні банки

- ощадні банки

- кредитні спілки

Цей клас також включає:

- діяльність, пов`язану з виконанням доручень щодо поштових безготівкових переказів, банківських операцій, у тому числі розрахунково-касове обслуговування населення, включаючи виплату державних пенсій та грошових допомог, іншу фінансову діяльність, що здійснюється операторами поштового зв`язку

- надання житлових кредитів спеціалізованими кредитними установами

- здійснення готівкових переказів

Цей клас не включає:

- надання житлових кредитів спеціалізованими некредитними установами, які не приймають депозити, див. 64.92

- оброблення трансакцій, які виконують за допомогою кредитних карток, див. 66.19.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем (позичальник) та ОСОБА_2 (підприємство) укладено 25 грудня 2016 року договір №13 про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами пункту 2.1 якого поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 50 000,00 грн.

Факт отримання та повернення поворотної фінансової допомоги в ході проведення перевірки підтверджено аналізом банківських виписок по pax. AT КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.

Таким чином, вбачається, що позивач уклавши з ОСОБА_2 договір про надання позики, здійснив діяльність у сфері фінансового посередництва в розумінні класу 64.19 КВЕД-2010, а тому відповідно до вимог частини 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України мала перейти з 01 січня 2017 року на сплату інших податків і зборів визначених Податковим кодексом України, оскільки порушила вимогу частини 6 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України.

При цьому суд зазначає, що порушення платником податків, які обрали спрощену систему оподаткування, вимог пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, які в даному випадку стали підставою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, частина 6 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 Податкового кодексу України, мають ідентичні правові наслідки - необхідність перейти на сплату інших податків і зборів визначених Податковим кодексом України.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем порушено вимоги Податкового кодексу України, які дозволяють застосовувати спрощену систему оподаткування.

Відповідач приймаючи оскаржувані рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначений податковим законодавством України, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Додатково суд зазначає, що відповідно до пункту 177.11 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи-підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Податкового кодексу України, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи

Відповідно підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкова декларація про майновий стан і доходи, подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За результатами перевірки встановлено та матеріалами справи не спростовано порушення позивачем підпункту 49.18.5 пункт 49.18 ст.49, ПКУ, а саме не подання декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік (термін подання 09 лютого 2018 року), та 2018 рік (термін подання 11 лютого 2019 року).

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

г) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Відповідно пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України.

В ході проведення перевірки встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 до ДПІ в Солом`янському р-ні Головного управління ДПС у м. Києві податкові декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік та 2018 рік не подано та суми документально підтверджених витрат пов`язаних із здійсненням діяльності не зазначено.

Актом перевірки підтверджується, що Головним управлінням ДПС у м. Києві було направлено запит №7832/ФОП/26-15-42-09-28 від 22 жовтня 2019 року ФОП ОСОБА_1 , щодо фінансово - господарської діяльності за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

У відповідь на запит ФОП ОСОБА_1 листом вих. 113 від 05 грудня 2019 року (вх. від 06.11.2019 року №К/40007/Ф0п), було надано копії банківських виписок по pax. AT КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, в яких відображено понесені витрати під час провадження господарської діяльності, за період з 01 січня 2017 року по 31.12.2018 року, а саме - за 2017 рік в сумі 122643,06 грн.; за 2018 рік - в сумі 164522,78 грн.

Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

За результатами перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 встановлено порушення пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України у зв`язку з чим не задекларовано суму чистого оподатковуваного доходу за 2017 рік в сумі 2 365 486,97 грн., за 2018 рік в сумі 3 798 953,83 грн.

Згідно пункту 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів нарахованих (виплачених, наданих), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами 2017 р. (2365486,97 грн х 18 % = 425787,65 грн.); 2018 р. (3798953,83 грн х 18 % = 683811,89 грн).

Відтак, матеріалами документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця - ОСОБА_1 підтверджується порушення пункту 167.1 статті 167, пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України, а саме заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017 - 2018 роки в сумі 1 109 599,54 грн., у т.ч. за 2017 р. в сумі 425 787,65 грн., за 2018 р. в сумі 683 811,89 грн.

Суд також враховує, що з 01 січня 2015 року пункту 161 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України викладено у новій редакції, яка встановлює, що платниками збору є особи, визначені пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України та об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України.

Фізичні особи - підприємці, крім тих, що обрали спрощену систему, за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців є 2015 рік.

Оскільки, за результатами перевірки встановлено факт отримання фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності за 2017-2018 рр в загальній сумі 6164440,80 грн., з якого не нараховано та не сплачено військового збору у розмірі 92466,60 грн., у тому числі за 2017 року в сумі 36022,30 грн., за 2018 р. в сумі 56984,30 грн., суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень про донарахування позивачу сум військового збору.

Суд враховує, що в акті перевірки встановлено та судом в ході судового розгляду даної справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 починаючи з 01 січня 2017 року згідно підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України зобов`язана була перейти зі спрощеної системи оподаткування на загальну систему оподаткування. Водночас, ФОП ОСОБА_1 , звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017- 2018 рр. подані до ДПІ у Солом`янському районі Головного управління ДПС у м. Києві за не встановленою формою.

Згідно з пунктом 1, пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 р. №2664-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, та подавати звітність до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади.

Єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб та на суму доходу, що розподіляється між членами сім`ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). Згідно остаточних перерахунків донараховано до сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як платника єдиного соціального внеску фізичної особи - підприємця в загальній сумі 238 879,08 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 101 277,00 грн., за 2018 рік в сумі 137 602,08 грн., що свідчить про правомірність донарахування позивачу сум єдиного внеску.

В ході перевірки також встановлено, що у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року ФОП ОСОБА_1 здійснювала такі види діяльності: оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами, та оптова торгівля іншими товарами господарського призначення та отриманий дохід від здійснення підприємницької діяльності на спрощеній системі оподаткування самозайнятої особи - підприємця ОСОБА_1 за 2016 рік складає 1 490 867,78 грн.

При цьому, відповідно до вимог пункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 ПКУ, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи».

Відповідно до пункту 183.2 статті 183 Податкового кодексу України підприємець повинен був подати реєстраційну заяву до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 Податкового кодексу України.

Актом перевірки встановлено та матеріалами справи не спростовано, що станом на 29 жовтня 2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 платником податку на додану вартість не зареєстрована.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку- дата оприбуткування коштів у касі платника податку, або дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів- дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З урахуванням вище викладеного, з 11 січня 2017 року ФОП ОСОБА_1 повинна була зареєструватися платником податку на додану вартість у зв`язку із перевищенням загальної суми операцій з постачання товар/послуг.

При цьому, порядок реєстрації платником податку на додану вартість та терміни подання заяви щодо такої реєстрації встановлені статтею 183 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 183.2 статті 183 Податкового кодексу України у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Податкового кодексу України.

Однак, ФОП ОСОБА_1 реєстраційну заяву платника податку на додану вартість не подала та платником податку на додану вартість не зареєструвалась, відповідно, у період з 11 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року здійснювала діяльність у сфері оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами без додаткового нарахування податку на додану вартість, податок на додану вартість не нараховувався та до бюджету не перераховувався.

Згідно абзацу б) пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

Відповідно статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 Податкового кодексу України, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів), а також збору на обов`язкове державне пенсійне страхування на вартість послуг стільникового рухомого зв`язку). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг.

Згідно пункту 194.1 статті 194 та з урахуванням пункту 10 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, операції, зазначені у статті 185 Податкового кодексу України, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України, яка є основною. Відповідно до пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України ставка податку встановлюється від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків.

В порушення статті 187 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 не визначено зобов`язання по податку на додану вартість та, як наслідок, занижено податкові зобов`язання з ПДВ за період з 11 січня 2017 року по грудень 2018 року.

З урахуванням вищенаведеного у сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог позивача, які не підтверджені належними доказами та водночас не спростовують виявлених в ході перевірки порушень.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, оцінюючи докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук