Справа № 540/2961/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2961/20
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И Л А :

08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила:

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. від 10.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62999464;

стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р.В. на користь позивача судові витрати, шляхом безспірного списання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. без достатніх на те правових підстав відкрив виконавче провадження ВП №62999464, оскільки позивач не зареєстрована та не проживає в межах виконавчого округу м. Києва, а також не має у зазначеному місті майна. На думку позивача, ці обставини грубо порушують її права та законні інтереси.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначав, що не визнає заявлені позивачем вимоги, оскільки виконавче провадження відкрито із дотриманням вимог ЗУ "Про виконавче провадження" за місцем проживання позивача у місті Києві, яке зазначено у виконавчому написі.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що виконавчим документом, а саме виконавчим написом нотаріуса встановлено місце проживання боржника - позивача по даній справі ОСОБА_1 , у м. Києві, що спростовує наявність підстав щодо повернення приватним виконавцем виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання. Стаття 24 Закону України "Про виконавче провадження" є диспозитивною, згідно з якою у стягувача є право вибору пред`явлення виконавчого документу або ж за місцем реєстрації, або ж за місцем проживання боржника. Чинною редакцією Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою проживання: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями її паспорта НОМЕР_1 , виданого Каховським РВ УМВС України в Херсонській області від 16.09.1998, а також довідкою Малокаховської сільської ради Каховського району Херсонської області №717 від 24.09.2020 (а.с. 6-7, 9).

ОСОБА_2 - є приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва, що підтверджується відомостями Єдиного реєстру приватних виконавців (а.с. 132-133).

20 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. видано виконавчий напис №13187 про стягнення з гр.України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - невідомо, рнокпп НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце роботи невідоме, яка є боржником за кредитним договором 1195824 від 21.03.2020, укладеним з ТОВ «МІЛОАН», ідентифікаційний код юридичної особи 40484607, місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21 (а.с. 69).

10 вересня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. розглянуто заяву стягувача - ТОВ "Мілоан" щодо примусового виконання виконавчого напису №13187 від 20.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Мілоан" заборгованості в розмірі 8280,30 грн та відкрито виконавче провадження ВП №62999464 (а.с. 73-74).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не з`ясовано обставини, визначені частиною другою статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» щодо встановлення місця фактичного проживання боржника чи місця її перебування, та, як наслідок, протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2020 року ВП №62999464. Жоден з доданих стягувачем документів не вказує на можливе місце проживання позивача саме в місті Києві на момент подання заяви про примусове виконання виконавчого напису.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Статтею 18 Закону України №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України №1404-VIII, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

За правилами ч.1, ч.2 ст.24 Закону України №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно приписів п.1 ч.1 ст.26 Закону України №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3 ст.26 Закону №1404-VIII).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (ч.5 ст.26 Закону України №1404-VIII).

Судова колегія погоджується з доводами апелянта, що Законом України №1404-VIII не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що у виконавчому документі та у заяві про відкриття виконавчого провадження (а.с.60,69) зазначене місце фактичного проживання боржника - АДРЕСА_3 , що і було підставою для відкриття відповідачем виконавчого провадження.

Доводи суду першої інстанції щодо недотримання відповідачем вимог діючого законодавства при відкритті виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на вищевикладене.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що нормами чинного законодавства не передбачено право виконавця давати правову оцінку діям нотаріуса при вчиненні виконавчого напису.

Неправомірність таких дій нотаріуса не була предметом судового розгляду у даній адміністративної справи.

Виконавчий напис №13187 від 20.07.2020 виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. є чинним, не визнавався таким, що не підлягає виконанню, не був оскарженим та скасованим у судовому порядку.

Судова колегія звертає увагу, що у випадку незгоди позивача з висновками виконавчого напису, зокрема, в частині зазначення його місця проживання, належним способом захисту права ОСОБА_1 було б судове оскарження саме виконавчого напису від 20.07.2020 №13187.

Крім того, позивачем не оспорюється сам факт існування кредитної заборгованості, на погашення якої і був виданий виконавчий напис, в зв`язку з чим відкриття виконавчого провадження не у м.Херсоні, а у м.Києві, не порушує права позивача.

Суд першої інстанції при розгляді справи невірно застосував норми матеріального права, а відтак, відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову.

Щодо вимог апелянта, який є суб`єктом владних повноважень, про стягнення судових витрат з ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає про неможливість їх задоволення, оскільки статтею 139 КАС України не передбачена можливість стягнення витрат зі сплати судового збору, понесених суб`єктом владних повноважень, у випадку відмови в задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.4 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції у справах, визначених статтями 280, 281, 287 та 288 цього Кодексу, можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст.308,311,315,317,321,322,325,328,272 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В.Вербицька

Судді О.В. Джабурія

К.В. Кравченко