Справа № 380/10327/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Львіврембудпостач» до Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Підприємства громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення», Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ПАТ «Львівобленерго» та Головного управління ДПС у Львівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Львіврембудпостач» до Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - Сихівський ВДВС), в якій позивач просить:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Сихівського ВДВС у місті Львові Грень У. щодо визначення вартості та оцінки майна Комунального підприємства «Львіврембудпостач» у зведеному виконавчому провадженні № 60289365;

- визнати протиправною оцінку майна Комунального підприємства «Львіврембудпостач», виконану суб`єктом оціночної діяльності Підприємство громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення» станом на 28.10.2020 та викладену у Звіті про оцінку майна приміщення бази/складські приміщення та адмінкорпусу за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 28 (Реєстр № 545).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на те, що у Сихівському ВДВС на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 60289365 про стягнення з КП «Львіврембудпостач» заборгованості на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ПАТ «Львівобленерго», Головного ДФС у Львівській області, Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області. У процесі проведення виконавчих дій державним виконавцем Сихівського ВДВС у м. Львові 26.10.2020 проведено опис та арешт належного підприємству майна, а саме приміщення бази (складські приміщення та адмінкорпусу), розташованих за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 28. Постановою державного виконавця від 28.10.2020 для визначення вартості об`єкта оцінку призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні Підприємство громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення». У відповідності до Звіту про оцінку майна приміщення бази (складські приміщення та адмінкорпусу) за адресою: Львівська область м. Львів вул. Вулецька 28 (Реєстр. № 545), виконаного суб`єктом оціночної діяльності Підприємством громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення», станом на 28.10.2020 ринкова вартість належного КП «Львівбудремпостач» нерухомого майна, а саме приміщення бази (складські приміщення та адмінкорпусу), розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1468,5 м.кв., складає 2 025 000,00 грн, без врахування податку на додану вартість. Позивач вважає таку оцінку майна необ`єктивною та незаконною. Зокрема, покликається на те, що суб`єктом оціночної діяльності не було обрано жодного об`єкта, який був фактично проданий. Порівнювалися тільки пропозиції. У висновку не наведеного жодного аргументу чи підстави такого однобічного підходу, а тому, на думку позивача, визначена Підприємством громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення» вартість у сумі 2 025 000,00 грн за цілий ряд нерухомого майна загальною площею 1468,5 м.кв. не відповідає дійсності.

Відповідач позов не визнає. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що аналіз ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». На підтвердження вказаного покликається на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 717/325/14-ц. Стверджує, що дії державного виконавця вчинено у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відносно процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою судді від 23.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними матеріалами; залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Підприємство громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення», Головне управління Пенсійне фонду України у Львівській області, ПАТ «Львівобленерго», Головне управління ДПС у Львівській області; витребувано у Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові матеріали зведеного виконавчого провадження № 60289365.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

У Сихівському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №60289365 до якого входять:

- ВП № 58486409 з примусового виконання вимоги про сплату боргу № Ю-4382-23, виданої 17.07.2018 ГУ ДФС у Львівській області, про стягнення з КП «Львівбудремпостач» на користь ГУ ДФС у Львівській області 18207,09 грн;

- ВП № 56257507 з примусового виконання виконавчого листа № 813/4123/13-а, виданого 19.06.2013 Львівським окружним адміністративним судом, про стягнення з КП «Львівбудремпостач» на користь Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області 97757,69 грн;

- ВП № 59456946 з примусового виконання наказу № 5015/2687/12 від 21.08.2012, виданого Господарським судом Львівської області, про стягнення з КП «Львіврембудпостач» на користь ПАТ «Львівобленерго» 439 461,54 грн - неврахованої електричної енергії; 8789,24 грн - судового збору;

- ВП № 61203489 з примусового виконання: виконавчого листа № 813/4193/13-а, виданого 26.06.2013 Львівським окружним адміністративним судом, про стягнення з КП «Львіврембудпостач» на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 33238,21 грн.

З матеріалів зведеного виконавчого провадження № 60289365 встановлено, що державним виконавцем скеровано запити в реєструючі органи щодо виявлення майна боржника, яке можна реалізувати для погашення заборгованості.

Постановами старшого державного виконавця Сихівського ВДВС Грень Уляною Петрівною від 24.04.2018, від 04.07.2019, від 02.04.2020 винесено постанови про арешт майна боржника, якими накладено арешти на все майно боржника за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 28.

Відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України боржник має відкриті рахунки в банківських установах.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 15.05.2018, 17.07.2019 винесено постанови про арешти коштів боржника, які скеровано до виконання.

Згідно з відповідями банківських установ кошти на рахунку боржника відсутні.

Боржником не надано підтвердження виконання рішення суду. Згідно з відповіддю МВС за боржником зареєстровані транспортні засоби, а саме : 1 МАЗ 5334, вантажний, 1990 р.в., VIN НОМЕР_1 , номера кузова НОМЕР_1 , днз НОМЕР_2 ; 2 ЗИЛ 130, вантажний, 1987 р.в, VIN НОМЕР_3 , номер шасі НОМЕР_3 , днз НОМЕР_4 ; 3 КАМАЗ 5511, вантажний, 1989 р.в, VIN НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_5 , днз НОМЕР_6 ; 4 КАМАЗ 5511, вантажний, 1988 р.в., VIN НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_7 , днз НОМЕР_8 ; 5 РАФ 22031, автобус, 1992 р.в., VIN НОМЕР_9 , номер кузова НОМЕР_9 , днз НОМЕР_10 ., місце перебування яких невідоме.

Ураховуючи викладене, керуючись ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 15.08.2018 та 17.07.2019 винесено постанови про розшук майна боржника.

У ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржнику належить нерухоме майно за адресою: м. Львів вул. Вулецька, 28, а саме приміщення бази (складські приміщення та адмінкорпусу).

23.09.2020 на адресу сторін виконавчих проваджень скеровано повідомлення про призначення виконавчих дій на 06.10.2020, а саме опису майна боржника за адресою АДРЕСА_1 , керівника боржника зобов`язано надати технічну документацію та забезпечити доступ до нерухомого майна боржника.

06.10.2020 при виході за адресою: м. Львів вул. Вулецька, 28 складено акт державного виконавця, що керівник КП «Львіврембудпостач» не з`явився, технічну документацію не надав, доступу до нерухомого майна належного боржнику за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 28 не надано, що унеможливлює проведення виконавчих дій, а саме опису майна. 26.10.2020 на адресу Сихівського ВДВС керівником боржника подано копії технічної документації на приміщення бази (складські приміщення та адмінкорпусу) за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 28.

26.10.2020 проведено опис нерухомого майна боржника, а саме приміщення бази (складські приміщення та адмінкорпусу) за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 28.

Постановою старшого державного виконавця Сихівського ВДВС Грень Уляною Петрівною від 28.10.2020 при примусовому виконанні виконавчого листа № 813/4123/13-а, виданого Львівським окружним адміністративним судом 19.06.2013, призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Підприємство громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення» та зобов`язано останнє надати висновок про вартість описаного майна, а саме приміщення бази (складські приміщення та адмінкорпусу) за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 28.

Суб`єкт оціночної діяльності Підприємство громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення», що діє на підставі Сертифіката суб`єкта оціночної діяльності № 162/19 від 26.02.2019, виданого Фондом державного майна України, та згідно Договору № 15-В від 15.04.2020, укладеного Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів), виконав незалежну оцінку майна приміщення бази (складські приміщення та адмінкорпусу) за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 28.

При визначенні вартості об`єкта оцінки застосований порівняльний підхід з використанням техніки залишку. За результатами роботи зроблений висновок, що ринкова вартість об`єкта оцінки, станом на 28.10.2020, без врахування ПДВ становить 2 025 000,00 грн.

Як підтверджується матеріалами зведеного виконавчого провадження № 60289365, про результати визначення вартості майна сторін виконавчих проваджень повідомлено листом від 06.11.2020 № 68514, що разом зі звітом про оцінку майна скерований рекомендованою кореспонденцією на їхні адреси.

Вважаючи таку оцінку майна необ`єктивною та незаконною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.03.2020 у справі № 821/197/18/4440/16 визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів. Отже, оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

За правилами ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання рішень інших органів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду.

Оскільки в цьому випадку оцінка майна здійснена в процесі виконання виконавчого листа № 813/4123/13-а, виданого Львівським окружним адміністративним судом 19.06.2013, то в силу вимог ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Відповідачем у такому випадку є орган державної виконавчої служби, а суб`єкт оціночної діяльності залучений як третя особа.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Заходами примусового виконання рішень згідно з п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» зокрема є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

За змістом ч.ч. 1 - 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

За приписами ч. 5 цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

У свою чергу, у силу ч. 3 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання зобов`язаний надати письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Так, згідно з матеріалами справи, з метою визначення вартості майна боржника при примусовому виконанні виконавчого листа № 813/4123/13-а, виданого Львівським окружним адміністративним судом 19.06.2013, старшим державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грень Уляною Петрівною постановою від 28.10.2020 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Підприємство громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення» та зобов`язано останнього надати висновок про вартість описаного майна, а саме приміщення бази (складські приміщення та адмінкорпусу) за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, 28.

Згідно з Висновком оцінювача ринкова вартість об`єкта оцінки, при визначенні вартості об`єкта оцінки застосований порівняльний підхід з використанням техніки залишку. За результатами роботи зроблений висновок, що ринкова вартість об`єкта оцінки, станом на 28.10.2020, без врахування ПДВ становить 2 025 000,00 грн.

Щодо вимоги позивача про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо визначення вартості та оцінки майна КП «Львіврембудпостач» у зведеному виконавчому провадженні № 60289365, слід зазначити, що за приписами Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не наділений повноваженнями ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, або ж проводити оцінку нерухомого майна на власний розсуд, а зобов`язаний лише для проведення оцінки майна залучати суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання та повідомляти сторонам результати визначення вартості майна. У своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

Позивачем не наведено фактів порушення державним виконавцем положень ч.ч. 1 - 3, 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на встановлені обставини, суд доходить висновку, що при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, приватний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, у порядку та спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Перевіряючи обгрунтуваність твердження позивача щодо необ`єктивності та незаконності проведеної оцінки майна позивача суд виходить з наступного.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до ст. 12 цього Закону.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Визначення вартості майна, оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

При проведенні в рамках виконавчого провадження визначення вартості майна боржника Закон України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" підлягає застосуванню в частині регулювання діяльності залученого державним виконавцем суб`єкта оціночної діяльності, та не стосується порядку призначення такого суб`єкта державним виконавцем.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 61-6546св18.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання (абз. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Під час здійснення оцінки майна та майнових прав обов`язковими для застосування суб`єктами оціночної діяльності є Національний стандарт № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 та Національний стандарт № 2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442.

Так, п. п. 15, 16 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (далі - Національний стандарт № 1) регламентовано, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, та повинні ґрунтуватись на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

За відсутності достовірної інформації про ціни продажу подібного майна ринкова вартість об`єкта оцінки може визначатися на основі інформації про ціни пропонування подібного майна з урахуванням відповідних поправок, які враховують тенденції зміни ціни продажу подібного майна порівняно з ціною їх пропонування.

За наявності істотного впливу зовнішніх факторів (соціально-економічних, політичних, екологічних тощо) на ринок подібного майна, що призводить до фактичної неможливості надання аргументованого та достовірного висновку про ринкову вартість, у звіті про оцінку майна даються додаткові роз`яснення та застереження.

При цьому оцінювач має право надавати висновок про ринкову вартість об`єкта оцінки, що ґрунтується, зокрема, на інформації про попередній рівень цін на ринку подібного майна або на припущенні про відновлення стабільної ситуації на ринку.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону (ч. 2 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, зокрема встановлення порушення принципів, методів, методичних підходів чи оціночних процедур.

Правовий висновок з цього питання викладений у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 по справі №826/6706/18, який у силу ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Втім, зі змісту позову не вбачається, що позивач подавав державному виконавцю заперечення проти звіту про оцінку майна та останнім відмовлено у призначенні рецензування звіту.

Під час розгляду справи не надано належних доказів, які б підтверджували невідповідність ціни майна, визначеній в оскаржуваному звіті, чи доказів невідповідності цього звіту вимогам нормативно-правових актів та наявності у ньому недоліків.

Відтак, доводи позивача про те, що звіт про оцінку майна не відповідає вимогам Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» є безпідставними та спростовуються встановленими наведеними вище нормами матеріального права.

З огляду на викладене, суд доходить переконання, що покликання позивача на протиправність оцінки майна не знаходять належного обґрунтування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не знаходять належного правового обґрунтування, тоді як відповідачем доведено правомірність своїх дій, а відтак позов задоволенню не підлягає.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено ст. 139 КАС України не передбачено, а тому такі слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 139, 243-246, 255, 257, 271, 272, 287, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», підп. 15.5 п. 15 розділу VIІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову Комунального підприємства «Львіврембудпостач» до Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Підприємства громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення», Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ПАТ «Львівобленерго» та Головного управління ДПС у Львівській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його складення, з урахуванням положення до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивач Комунальне підприємство «Львіврембудпостач» (79066, м. Львів, вул. Вулецька, 28; ).

Відповідач Сихівський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79049, м. Львів, пр. Червоної Калини, 109; ).

Треті особи: Підприємство громадської організації інвалідів «Центр економіко-правового забезпечення» (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 38, оф. 1-4; );

Головне управління Пенсійне фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ),

ПАТ «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3; ),

Головне управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ).

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

Суддя

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

Сидор Н.Т.