Справа № 461/10591/15-а
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Береза П.Р.

за участю: заявника ОСОБА_1

представника заявника Єфіменка В.А.

представника заінтересованої особи Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі №461/10591/15-а за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕРВОНА КАЛИНА» до Львівської міської ради, за участю третіх осіб: Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування ухвали № 3890 від 18.09.2014 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою, в якій просять суд, в порядку вирішення питання про поворот виконання судового рішення, визнати чинною Ухвалу Львівської міської ради №3890 від 18.09.2014 р. та погодити заявникам місце розташування земельних ділянок і надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 у власність для обслуговування житлового будинку за рахунок земель, що не надані у власність або користування; визнати нечинною Ухвалу Львівської міської ради №4495 від 20.12.2018 р. «Про державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1 та надання управлінню земельних ресурсів департаменту містобудування дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок на АДРЕСА_1 »; визнати нечинною Ухвалу Львівської міської ради №6144 від 26.12.2019 р. «Про затвердження управління земельних ресурсів департаменту містобудування технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на АДРЕСА_1 та надання ОСББ «Червона Калина-22» дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на АДРЕСА_1 .

Мотивують заяву тим, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2016 року, яка була залишена без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 року, за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЧЕРВОНА КАЛИНА» до Львівської міської ради, за участю третіх осіб: Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Департаменту містобудування Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування ухвали № 3890 від 18.09.2014 року, була скасована ухвала Львівської міської ради № 3890 від 18.09.2014 року «Про погодження ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 місця розташування земельних ділянок та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 ». Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.12.2019 року вищевказані рішення скасовані та постановлене нове рішення, яким у позові ОСББ «Червона Калина-22а» відмовлено у позові. Ухвалою Львівської міської ради №6144 від 26.12.2019 року «Про затвердження управління земельних ресурсів, департаменту містобудування технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на АДРЕСА_1 та дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (місцевості) на АДРЕСА_1 » вирішено: 1.Затвердити управлінню земельних ресурсів департаменту містобудування технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки пл. 0,0657 га на АДРЕСА_1 на земельні ділянки: орієнтовано пл.0,0344 га кадастровий номер :03:004:0182; пл.0,0313 га кадастровий номер :03:004:0183. Заявники вважають, що зазначеною ухвалою №6144 від 26.12.2019 року Львівська міська рада ігнорує правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 03.12.2019 року, в якій вказано, що у відповідача (ЛМР) немає підстав вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. На підставі вищенаведеного заявники просять, шляхом вирішення питання про поворот виконання рішення, визнати чинною Ухвалу Львівської міської ради №3890 від 18.09.2014 року, а також визнати нечинною Ухвалу Львівської міської ради №4495 від 20.12.2018 року; визнати нечинною Ухвалу Львівської міської ради №6144 від 26.12.2019 року.

Заявник ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили задовольнити такі в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Львівської міської ради Цап П.М. в судовому засіданні вимоги заяви заперечив.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши заяву, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Правовідносини із повороту виконання судових рішень визначені ст. 380 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Зокрема, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою наведеної вище статті КАС України, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

З огляду на вищенаведене, суд звертає увагу, що законодавством встановлено чіткий перелік умов, настання яких, допускають виникнення повороту виконання рішення суду та перелік яких наведений в статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначаючи, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного судупри винесенні постанови від 03.12.2019 року не вирішив питання про поворот виконання рішення, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулися до суду з даною заявою.

Відповідно до ч.5 ст.380 КАС України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

Таким чином, з наведених правових норм випливає, що за допомогою інституту повороту виконання судового рішення, яке було скасоване або змінене, стягувач повинен повернути боржнику те, що він отримав за таким судовим рішенням. А отже, поворот виконання рішення спрямований на забезпечення інтересів добросовісного боржника, який виконав судове рішення, яке, як згодом виявилося, було помилковим.

Натомість, предметом даної заяви є визнання чинною Ухвали Львівської міської ради та погодження місця розташування земельних ділянок і надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а також визнання нечинними Ухвал Львівської міської ради, а не стягнення грошових коштів чи іншого майна. Фактично саме за цим судовим рішенням сторонами не було отримано чи стягнуто грошових коштів чи іншого майна, відсутні боржник та стягувач, а отже відсутній предмет правового регулювання, визначений статтею 380 КАС України.

При цьому, постановлення судом рішення у справі не передбачало будь-якого примусового його виконання, виконавчий лист у справі не видавався.

Згідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що законодавством не передбачено такої процедури як визнання чинною ухвали. Судом встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.12.2019 року скасовано постанову Галицького районного суду міста Львова від 11.05.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 у справі №461/10591/15-а та постановлене нове рішення, яким у позові ОСББ «Червона Калина-22а» про визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради № 3890 від 18.09.2014 відмовлено. Таким чином, в матеріалах справи відсутні відомості про скасування вказаної Ухвали Львівської міської, а тому можна дійти до висновку, що вона є чинною. Щодо визнання нечинними ухвал Львівської міської ради №4495 від 20.12.2018 року та №6144 від 26.12.2019 року, то ці вимоги є окремим предметом адміністративного спору.

Більше того, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.42 КАС України учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ч. 1 ст. 46 КАС України, сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Відповідно до ч.4 ст.380 КАС України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Згідно ч.7 ст.380 КАС України якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. 8, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

З поданої заяви вбачається, що така подана третьою особою, яка є учасником справи, проте не є стороною у справі.

З урахуванням наведеного, до спірних правовідносин неможливо застосувати поворот виконання судового рішення, а отже подана заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись 9, 73, 74, 75, 76, 77, 90, 242 - 246, 250, 256, 380 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви третіх осіб про поворот виконання судового рішення в адміністративній справі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 08.12.2020 року.

Суддя Волоско І.Р.