Справа № 333/2630/20
Суддя: Михайлова А. В.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/2630/20
Провадження № 2-а/333/125/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засіданняУляницької Д.О., розглянувши у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор ВПДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Сімін Олексій Андрійович, про скасування постанови серія ДПО 18 № 737255 від 01.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, подана в порядку ст. 286 КАС України,-

ВСТАНОВИВ:

29.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до інспектора ВПДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Сіміна О.А. про скасування постанови серії ДПО18 №737255 від 01.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

01.06.2020 року ухвалою суду позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху.

11.06.2020 року позивач, на вимогу суду про усунення недоліків, надав уточнену позовну заяву.

12.06.2020 року ухвалою суду вдруге було позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

24.06.2020 року ОСОБА_1 на вимогу суду надав оригінал документа, який підтверджує сплату судового збору та уточнену позовну заяву.

03.08.2020 року (враховуючи перебування судді у щорічній відпустці) ухвалою суду позовна заява ОСОБА_1 була прийнята до розгляду, відкрито провадження, прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного з викликом сторін.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані таким.

Постановою інспектора ВДПР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Сіміним О.А. серії ДПО18 №737255 від 01.04.2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. за ч.1 ст.140 КУпАП. На думку працівника поліції, 18.02.2020 року та 01.03.2020 року ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме: директором ДП «Місцеві дороги» та відповідальним за утримання шляхової мережі допустив аварійну ямковість на автомобільній дорозі О081976 (Чернігівка Новобогдановка Богдановка) та дороги С081901 (с. Владівка), чим порушив ДСТУ 3587-97, 4100-2014.

ОСОБА_1 вважає, що оскаржувана постанова є безпідставною, а висновок про винуватість останнього не відповідає дійсності, ґрунтується лише на припущеннях інспектора ВПДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Сіміна О.А. Доказів щодо невідповідності забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг, поза встановленими допустимими нормами та стандартами, постанова не містить.

Диспозиція ч.1 ст. 140 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг та вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

В оскаржуваній постанові зазначено лише про порушення позивачем ч.1 ст.140 КУпАП, однак не конкретизовано, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , або яку саме бездіяльність допустив та чи входило до обов`язків позивача саме дотримання правил, норм та стандартів що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні саме цих автодоріг, що не відповідає ДСТУ 3587-97, 4100-2014.

Крім того, постанова не містить відомостей саме які вимоги стандарту ДСТУ 3587-97, 4100-2014 були порушені ОСОБА_1 , та зокрема, які норми та стандарти встановлюються 3587-97, 4100-2014.

Також, у постанові зазначено, що позивач займає посаду директора ДП «Місцеві дороги», що не відповідає дійсності, так як ОСОБА_1 займає посаду директора Державного підприємства «Місцеві дороги Запорізької області». Відсутні докази, які б вказували на те, що Державне підприємство «Місцеві дороги Запорізької області» є відповідальною за утримання автомобільних доріг, вказаних в оскаржуваній постанові.

При складанні постанови ОСОБА_1 не був присутнім, тому позивач вважає, що порушено його право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП.

Отже, на підставі викладених фактів, враховуючи, що у інспектора поліції були відсутні належні докази, ОСОБА_1 вважає постанову ОСОБА_2 необґрунтованою, тому просить її скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Від Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції та інспектора ВДПР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Сіміна О.А. відзиви до суду не надходили, будь-які заяви, клопотання чи пояснення до суду вказані особи не надавали, хоча уповноважена особа УПП в Запорізькій області отримала копії позову, додатків до нього і ухвали про відкриття провадження, тобто належним чином були повідомлені про наявність позову ОСОБА_1 .

У судові засіданні, призначені на 10.09.2020 року, 27.10.2020 року, 25.11.2020 року представник відповідача та третя особа також не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать підписи відповідальних осіб УПП в Запорізькій області про отримання судових повісток на рекомендованих повідомленнях.

24.09.2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 щодо проведення судового засідання без його участі, позов він підтримує у повному обсязі.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 , оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду докази, вважає, що позовна заява останнього підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.246 КУпАП порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами ч.ч. 2,4,5 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічні положення містяться також в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, яка визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно із п.4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно із вимогами ст.222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 і 5 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч.1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У своєму рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Таким чином, у даному випадку розгляд справи правомірно відбувся за місцем знаходження інспектора ВПДР УПП в Запорізькій області.

Судом встановлено, що 01.04.2020 року інспектор ВДПР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Сімін О.А. виніс постанову серії ДПО18 №737255, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. за ч.1 ст.140 КУпАП. Винесення вказаної постанови мотивовано тим, що ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме: директором ДП «Місцеві дороги» та відповідальним за утримання шляхової мережі допустив аварійну ямковість на автомобільній дорозі О081976 (Чернігівка Новобогдановка Богдановка) та дороги С081901 (с. Владівка), чим порушив ДСТУ 3587-97, 4100-2014.

Згідно до ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями ст. ст. 251, 280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП не доведена.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Частиною 1 статті 140 КУпАП передбачена відповідальність, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП полягає у недодержанні посадовою особою правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

За змістом ст.140 КУпАП суб`єктом вказаного правопорушення, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів.

Відповідачем та третьою особою - інспектором УПП в Запорізькій області Сіміним О.А. до суду не надано доказів, що ОСОБА_1 є тією посадовою особою, до компетенції якого належить додержання певних стандартів при утриманні автодоріг О081976 (Чернігівка Новобогдановка Богдановка) та дороги С081901 (с. Владівка). Відсутні і належні докази, що саме підприємство, керівником якого є ОСОБА_1 , відповідальне за утримання вказаних автодоріг.

Крім того, суду не надано доказів встановлення працівниками поліції на вказаних автодорогах аварійної ямковості.

Також, суд погоджується із позицією позивача, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про порушення певних вимог стандарту ДСТУ 3587-97, 4100-2014, тобто фактично не конкретизовані дії ОСОБА_1 щодо порушення зазначених стандартів.

З огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відсутні докази з боку відповідача щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату та місце розгляду справи, так як останній не був присутнім під час винесення оскаржуваної постанови, що надає право суду дійти до висновку про порушення прав позивача на захист.

На думку суду слушними є доводи позивача, що фактично ОСОБА_2 у своїй постанові неправильно зазначив назву підприємства, керівником якого є ОСОБА_1 .

За правилами частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду у справі № 686/16535/16-а від 17.10.2019 року та у справі № 660/575/16-а від 31.01.2018 року.

Проте, в порушення вимог вказаної статті відповідач та третя особа - інспектор УПП в Запорізькій області Сімінін О.А. не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин недодержання позивачем правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг, тобто порушення вимог ч.1 ст.140 КУпАП. Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови жодні пояснення свідків та докази здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили зазначені порушення ОСОБА_1 , відсутні.

Вказаний факт свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі №357/10134/17.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КУпАП, тому оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності слід скасувати у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 140, 245, 246, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор ВПДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Сімін Олексій Андрійович, про скасування постанови серія ДПО 18 № 737255 від 01.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, подана в порядку ст. 286 КАС України, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 737255 від 01.04.2020 року, винесену інспектором ВПДР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Сіміним О.О. щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 25.11.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова