Справа № 580/2252/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року справа № 580/2252/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини пенсії, нарахованої в листопаді 2011 року згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.09.2011 за період з 05.01.2010 по 22.07.2011 у сумі 67 733 грн. 26 коп. та виплаченої 19.05.2020, у зв`язку з порушенням строків її виплати;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2011, за період з 05.01.2010 по 19.05.2020, втрати частини пенсії, нарахованої в листопаді 2011 року згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.09.2011 за період з 05.01.2010 по 22.07.2011 у сумі 67 733 грн. 26 коп. та виплаченої 19.05.2020, у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є особою, якій призначено ІІ групу інвалідності у зв`язку із виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності. Позивач вважає, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив йому компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, нарахованої в листопаді 2011 року згідно ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.09.2011 за період з 05.01.2010 по 22.07.2011 у сумі 67 733 грн. 26 коп. та виплаченої 19.05.2020. З вказаних підстав звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечив. 23.07.2020 надав відзив на позовну заяву, у якому вважає позовні вимоги не обгрунтованими та безпідставними. Зазначає, що постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.02.2010 та рішенням апеляційного суду Черкаської області від 06.07.2010 позов ОСОБА_1 задоволено повністю, а саме визнано протиправною відмову та зобов`язано обчислити основну пенсію та щомісячну додаткову пенсію. Вказує на те, що позивач не звертався до суду з позовними вимогами про виплату такої пенсії, а тому твердження про невиконання рішення судів про виплату пенсійного забезпечення є безпідставними.

Відповідач посилається на те, управління не наділене повноваженнями щодо розпорядження коштами Державного бюджету, так як погашення заборгованості здійснюється органами казначейської служби в межах бюджетних асигнувань, а позивачем до позовної заяви не надано доказів на спростування факту порушення строків виплати нарахованих виплат у сумі 67733 грн 26 коп. З вказаних підстав вбачає необхідність у залученні до розгляду зазначеної справи органи, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та розпочато розгляд справи по суті без виклику учасників справи.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є є особою, віднесеною до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.02.2020 у справі №2ф-71-2010 визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду в м. Умань Черкаської області щодо перерахунку ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії та зобов`язано починаючи з 26.11.2009 обчислити призначені позивачеві основну та додаткову пенсії.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 06.07.2010 постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.02.2020 змінено. Визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду в м. Умань Черкаської області щодо перерахунку ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії та зобов`язано обчислити призначені основну та додаткову пенсії починаючи з 26.11.2009 по 04.01.2010. В іншій частині постанову залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.09.2011 рішення Апеляційного суду Черкаської області від 06.07.2010 змінено, в частині визначення кінцевого строку перерахування пенсії 04.11.2010 скасовано. В іншій частині рішення залишено без змін.

Листом від 26.04.2019 №561/М-10 відповідач повідомив про проведення в листопаді 2011 перерахунку пенсії на підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.09.2011 та доплату за період з 05.01.2010 до 22.07.2011 в сумі 67 733 грн. 26 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, доплата до пенсії позивачу за період з 05.01.2010 до 22.07.2011 надійшла на картковий рахунок позивача 19.05.2020, що підтверджується випискою по картковому рахунку позивача.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у виплаті компенсації втрати частини пенсії, нарахованої йому за період з 05.01.2010 до 22.07.2011 та виплаченої 19.05.2020 протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

В свою чергу, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Статтею 1 Закону №2050-III передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Дія Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Пункти 1, 2 згаданого Порядку №159 відтворюють положення Закону та конкретизують підстави і механізм виплати компенсацій.

Згідно з пунктом 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону №2050-III та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу (пенсії) проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Приписи пункту 4 Порядку №159 визначають, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Згідно правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №676/1557/16-ц, обов`язки нараховувати, перераховувати та виплачувати пенсію відповідач має відповідно до пенсійного законодавства. З рішення суду ці обов`язки не виникають. Визнання судом протиправною бездіяльності відповідача з приводу не перерахунку позивачу пенсії та зобов`язання відповідача перерахувати пенсію підтверджують факт неналежного виконання зазначених обов`язків у минулому. Отже немає жодних підстав вважати, що до дня набрання законної сили відповідним судовим рішенням відповідач діє правомірно та не допускає прострочення виконання зобов`язання.

Оскільки кошти у сумі 67 733 грн. 26 коп. нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-III.

Суд приходить до висновку, що саме з вини відповідача позивач з 05.01.2010 по день фактичної виплати донарахованих сум пенсії не отримував частину доходу (пенсії), на який він має право, що свідчить про наявність достатніх та необхідних правових підстав для отримання ним компенсації, передбаченої вищенаведеними нормами права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 у справі №676/1557/16-ц.

Згідно із частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Крім того, відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 1 Закону України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Посилання відповідача на Порядок №440, яким не передбачено видатки на проведення індексації пенсії у відповідні роки, є необгрунтованими. Суд виходить з того, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Таким чином, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача про зобов`язання виплатити відповідну суму індексації у зв`язку з порушенням строків виплати перерахованої пенсії..

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини нарахованої пенсії у сумі 67 733 гривень 26 копійок, за період з 05січня 2010 року по 19 травня 2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію втрати частини нарахованої пенсії у сумі 67 733 гривень 26 копійок за період з 5 січня 2010 року по 19 травня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий суддя А.В. Руденко