Справа № 509/2607/20
Суддя: Бочаров А. І.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 509/2607/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь адміністративну справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

Одеської митниці Державної митної служби

про

оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2020 року позивач звернувся до Овіопольського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної митної служби , яким просить суд скасувати постанову Одеської митниці № 1035/50000/18 від 18.07. 2018 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за ч. 3 ст.470 Митного кодексу та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 57720306.

Позивачем мотивовано позов тим, що митними органами було не дотримано порядку та процедури щодо накладення стягнень, що передбачено ч.3 ст.470 МК України, а саме відсутність свідків, не залучення захисника та роз`яснення прав, передбачених ст.ст.494, 500 МК України та КУпАП, що є порушенням конституційних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно із ст. ст. 57, 59 Конституції України.

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надходив.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Протокол від 03.05.2018 р. про правопорушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України,було складено без дотримання процедури, а саме відсутність свідків, не залучення захисника та роз`яснення прав, передбачених ст.ст.494, 500 МК України та КУпАП, що є порушенням конституційних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно із ст. ст. 57, 59 Конституції України.

Вказаний протокол також містить наступні недоліки: в порушення вимог п.1 ч. 2 ст.494 Митного кодексу України протокол не містить даних про місце його складення, адже не вказана адреса, за якою даний протокол складався, не зазначено чіткого місця його складення (адреса складення, якщо протокол складався не на вулиці а надрукований текст точно не можна було б скласти на дорозі, не вказано кабінет в якому здійснювалось складання адміністративного протоколу), отже, протокол не містить чітких даних про місце його складення; - в порушення п. 3 ч. 2 ст. 494 МК України протокол не містить необхідних даних для розгляду справи відомостей про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, адже в протоколі відсутні дані, які характеризують його особу та його майновий стан, а саме, у протоколі не зазначено час вчинення, вид та характер порушення митних правил, дані про те, що 25.02.2018 р. о 00:51 год. було пересічено на автомобілі BMW X5, номер кузова НОМЕР_1 митний пост «Кучургани - Первомайськ» не носять ознаки даного правопорушення, дані про те, що автомобіль ввезено відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України вказують на те, що автомобіль ввезено на території України з метою особистого користування, тобто, сам протокол не містить чіткі дані про те, що автомобіль для особистого користування, а відповідно до положень ч. 3 ст. 470 МК України передбачено відповідальність тільки за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем; в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 494 МК України не було зазначено посилання на статтю цього кодексу, якою було б передбачено відповідальність за вчинення ним порушення, адже як слідує зі місту самого протоколу та зазначених ним обставин, автомобіль ввозився для особистого користування і аж ніяк не являвся транспортом комерційного призначення, а ч.3 ст.470 МК України передбачено, що предметом вчинення правопорушення зазначеного в ч. 3 ст. 470 МК України є виключно транспорт комерційного призначення;

- в протоколі було зазначено, що розгляд справи відбудеться 30 травня 2018 р. та примірник Протоколу буде направлено поштою за адресою АДРЕСА_1 , що є помилковою адресою, адже за паспортними даними місцем реєстрації зазначено АДРЕСА_2 , тобто вчасно дізнатись про наявність Протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та винесення з приводу правопорушення Постанови та відкриття виконавчого провадження, можливості не було, адже адресу у Протоколі зазначено не вірно;

- в порушення п.7 ч.2 ст.494 МК України протокол не містить необхідних відомостей щодо транспортних засобів комерційного призначення, та таких відомостей і не може містити протокол, адже, жодних засобів комерційного призначення Позивачем ввезено в Україну не було;

- в порушення ч.4 ст.494 МК України до протоколу не внесені його пояснення, жодних даних, які б вказували на позицію щодо звинувачення його у вчиненні правопорушення протокол не містить;

- в порушення ч.5 ст. 494 МК України йому не було роз`яснено права, передбачені ст.498 МК України та позбавлено можливості скористатися його правами, що є порушенням його прав. За вказаних численних порушень закону, на мою думку, явно вбачається, що протокол є безпідставним, необґрунтованим та складеним з явним порушенням норм процесуального права.

Крім того, посадовими особами під час складання та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення допущено наступні порушення вимог закону, зокрема:

- в порушення вимог ч.3 ст.509 МК України не викликався повісткою чи телефонограмою для надання пояснень у справі;

- дані ґрунтуються тільки на словах посадової особи, але аж ніяк не на документальній довідці, виписці та письмовій інформації витребуваній, отриманій та долученій до справи у встановленому законом порядку;

- в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що в порядку ст. 521 МК України йому було б запропоновано компроміс у справі, що є грубим порушенням його прав.

Постанова №1035/50000/18 від 18.07.2018 року містить наступні недоліки:

- згідно з даними мотивувальної частини постанови відсутня будь-яка інформації про те, що транспортний засіб, який був предметом правопорушення є комерційним, разом з цим, предметом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України є тільки комерційний транспорт;

- в порушення вимог ст.285 КУпАП постанова не була вручена;

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно ч. 1 ст. 530 МК України законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

Згідно ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами . Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

При розгляді справи про порушення митних правил позивачем за ч. 3 ст. 470 МК України було допущено порушення вимог ст.ст. 508-528 зазначеного Кодексу як щодо перевірки встановлених і наведених вище обставин, так і щодо процедури одержання особистих пояснень від позивача саме при розгляді справи, забезпечення прав позивача на використання правової допомоги, вирішення справи на умовах компромісу, строків притягнення до адміністративної відповідальності та застосування наслідків їх закінчення.

Окрім наведених вище фактів з приводу не обґрунтованості щодо розгляду справи про накладення адміністративних стягнень, необхідно зазначити, вимоги щодо законності з приводу розмитнення транспортного засобу марки BMW X5, номер кузова НОМЕР_1 було дотримано.

Відповідно до Державної митної декларації № 787, яка визначає добровільний платіж у розмірі 8500.00 гривень та квитанції про сплату митних зборів, а саме квитанція № 38771935 від 06 лютого 2019р. на суму 100 000,00 гривень та квитанція № 38790236 від 07 лютого 2019 р. на суму 12 000.00 гривень, що є доказами здійснення митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу.

22.08.2019 набрали чинності зміни до МК (ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018), відповідно до яких встановлено Р. ХХІ п.93 Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, здійснивши митне оформлення транспортного засобу, сплативши всі необхідні митні платежі та добровільно сплативши штраф у розмірі 8500,00 грн. за порушення строку доставки автомобіля до митниці ДФС, такий порядок дій повністю узгоджується з нормами Постанови КМУ від 12.12.2018 року № 1077 «Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов КМУ від 07.09.1998 року № 1388 та від 04.06.2007 року № 795», а тому повинна бути звільнена від сплати штрафу.

У зв`язку із тим, що у встановлений Тимчасовим порядком час (протягом 180 днів) митне оформлення транспортного засобу добровільно сплатила до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та становить 8500,00 грн., тобто добровільно понесла відповідальність за порушені строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту та у відповідності до п. 9-3 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, а також у відповідності до пункту 16 Тимчасового порядку, позивач підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за вчинення перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортного засобу, а разом з тим за прострочення вивезення за межі митної території вказаного автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У відповідності до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 139, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Скасувати постанову Одеської митниці № 1035/50000/18 від 18.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. за ч.3 ст. 470 Митного кодексу України та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 57720306.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840,40 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Державної митної служби (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.І. Бочаров