Справа № 640/22431/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м. Київ № 640/22431/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., за участі секретаря судового засідання Лук`янович В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

до 1. Державної податкової служби України

2. Офісу великих платників податків Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування рішень,-

за участю представників сторін:

від позивача: Харко Д.М.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Лазоришин Я.Т.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (далі також - АТ «ДПЗКУ») звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі - Відповідач-1), Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 10.10.2019 року №4985/6/99-00-08-05-02 про результати розгляду скарги на податкові повідомлення рішення від 22.07.2019 року №, №;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.07.2019 року №, №, винесені на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки від 20.06.2019 року №1845/28-10-41-01/37243279 в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019р. відкрито загальне провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в підготовче засідання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог чинного податкового законодавства України при прийнятті оскаржуваних рішень. Так, позивач зазначив, що проведене за результатами перевірки зменшення податкового кредиту ґрунтується виключно на порушеннях податкового та іншого законодавства, допущених іншими платниками податків, а не безпосередньо позивачем. Акт перевірки не містить доказів відсутності руху активів в процесі провадження позивачем господарської діяльності, що суперечить вимогам Податкового кодексу України та інших норм законодавства, акт перевірки не містить належних та допустимих доказів вчинення платником податків порушень, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Крім того, позивач посилається на те, що 13.08.2019р. він направив повідомлення до Офісу ВПП № 130-2-17/5064 про оскарження податкових повідомлень-рішень від 22.07.2019р. року №, №, яке було отримано 23.08.2019 року. Проте в порушення 56.9. ст. 56. ПК України рішення щодо розгляду скарги від 10.10.2019 року №4985/6/99-00-08-05-02 від ДПС України надійшло до позивача лише 15.10.2019 року, отже, відповідно до абз.2 та 3 п. 56.9. ст. 56 ПК України скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких вказав про законність та обґрунтованість оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, зазначив, що вони винесені на підставі та у відповідності до норм чинного податкового законодавства за результатами перевірки позивача, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що податкові зобов`язання, донараховані позивачеві за результатом дослідження первинних документів та бухгалтерського обліку позивача, а позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 17.11.2020р. представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві та наданих письмових поясненнях.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у письмових запереченнях на адміністративний позов, та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби відповідно до наказу від 19.04.2019р. № 912, направлень на перевірку від 24.05.2019р. № 447 та № 446, на підставі п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" () по декларації з податку на додану вартість за березень 2019 року з урахуванням уточнюючих розрахунків з метою перевірки відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

За результатами перевірки був складений Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 20.06.2019р. № 1845/28-10-41-01/37243279 (надалі - Акт перевірки), яким встановлено наступні порушення:

- абз. 7 п. 198.6 ст. 198 ПК України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 3 469,23 грн., яка підлягає зменшенню;

- п. 192.3 ст. 192, п. 198.6 ст. 198, п. 201.11 ПК України що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 9786,71 грн., яка підлягає зменшенню;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п.200.1 ст.200, п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у сумі 3 755 986 грн, яка підлягає зменшенню;

- п. 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, на суму 5 743 904 грн.

22 липня 2019 року, на підставі вищевказаного Акту перевірки, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби були винесені податкові повідомлення-рішення:

1) № за формою В1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5 743 904,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 2 871 952,00 грн.;

2) № за формою В4, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість у розмірі 3 755 986,00 грн.

На вказані податкові повідомлення-рішення позивачем 13.08.2019р. було подано скаргу № 130-2-17/5065 до ДПС України, яка рішенням від 10.10.2019р. № 4985/6/99-00-08-05-02 залишена без задоволення.

Не погоджуючись з рішеннями Офісу великих платників податків Державної податкової служби України від 22.07.2019 року №, №, а також з рішенням Державної податкової служби України від 10.10.2019р. № 4985/6/99-00-08-05-02 про результати розгляду скарги, позивач і звернувся до суду з даним позовом.

Стосовно позовних вимог в частині порушення Державною податковою службою України строку розгляду скарги від 13.08.2019р. № 130-2-17/5065, суд зазначає наступне.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію зведених податкових накладних.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.п.14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п. п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Порядок оскарження рішень контролюючих органів врегульований статтею 56 ПК України.

Так, відповідно до п. 56.1-56.3 ст. 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів.

Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 56.8, 56.9 ст. 56 ПК України, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Відповідно до п. 56.10 ст. 56 ПК України, рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Наведене вище дає підстави для висновку, що юридичним наслідком порушення контролюючим органом встановленого ПК України або продовженого рішенням керівника контролюючого органу (його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) строку розгляду скарги платника податків, тобто ненаправлення впродовж цих строків платнику податків вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги, є визнання скарги такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня. Такий самий правовий наслідок настає в разі, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника або іншої уповноваженої посадової особи) про продовження строків розгляду скарги не було надіслано платнику податків до спливу двадцятиденного строку для розгляду скарги в процедурі адміністративного оскарження.

Визнання скарги повністю задоволеною на користь платника податків означає, що оскаржене рішення контролюючого органу з цього часу припинило регулюючу дію та не створює для платника податків юридичного обов`язку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в порядку адміністративного оскарження 13.08.2019р. звернувся зі скаргою № 130-2-17/5060 (а.с. 175-180 т.2) до ДФС України на податкові повідомлення-рішення від 22.07.2019р. року №, №, яка отримана ДФС України 14.08.2019р. (а.с. 184 т. 2)

15.10.2019р. позивачем отримано (а.с. 193 т.2) рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 10.10.2019р. № 4985/6/99-00-08-05-02 (а.с. 184-192 т.2), яким подану скаргу від 13.08.2019р. № 130-2-17/5060 залишено без задоволення, а ППР від 22.07.2019р. року №, № - без змін.

Як зазначено в абзаці другому рішення ДПС України від 10.10.2019р. № 4985/6/99-00-08-05-02 про результати розгляду скарги, рішенням ДПС України від 02.09.2019р. № 171/6/99-00-08-05-02 строк розгляду скарги продовжено до 12.10.2019р. (включно).

Водночас, відповідачем не подано суду вказаного рішення ДПС України від 02.09.2019р. № 171/6/99-00-08-05-02 про продовження розгляду скарги а також доказів його надіслання чи отримання позивачем.

В той же час, в силу приписів ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, за встановлених у даній справі обставин щодо відсутності як самого рішення ДПС України від 02.09.2019р. № 171/6/99-00-08-05-02 про продовження розгляду скарги, так і доказів його надіслання/отримання позивачем, суд приходить до висновку про те, що в силу вимог пункту 56.9 статті 56 ПК України така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 10.10.2019р. у справі №826/4049/14, адміністративні провадження №К/9901/2687/18, №К/9901/2683/18.

Європейський суд з прав людини у численних рішеннях неодноразово звертав увагу Держави Україна на ту обставину, що дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання в права особи повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а саме втручання - легітимним і пропорційним.

Суд вважає за необхідне зазначити й те, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів "доброго врядування" і "належної адміністрації" (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до "якості" закону).

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 10.10.2019 року №4985/6/99-00-08-05-02 про результати розгляду скарги на податкові повідомлення рішення від 22.07.2019 року №, №, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до приписів підпункту 56.1, 56.2 та 56.10 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що законодавцем чітко закріплено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги до суду.

Проте, суд звертає увагу на те, що конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості.

Згідно з підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України, платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Суд вважає, що рішення від 10.10.2019 року №4985/6/99-00-08-05-02 за результатами розгляду скарги на податкові повідомлення рішення від 22.07.2019 року №, № саме по собі не є юридично значним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.02.2020р. у справі №826/11086/18, від 31.05.2019 у справі №826/1023/16, від 24.06.2019 у справі №813/5256/13-а, від 12.07.2019 у справі №813/5256/13.

Отже, враховуючи вищевикладене, позовна вимога щодо визнання протиправним та скасування рішення Державної фіскальної служби України від 10.10.2019 року №4985/6/99-00-08-05-02 про результати розгляду скарги на податкові повідомлення рішення від 22.07.2019 року №, № задоволенню не підлягає, як така, що не призведе до відновлення його прав у сфері публічно-правових відносин.

Визначаючись щодо змісту порушень, встановлених в ході перевірки, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі у разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пунктами 201.1, 201.4 ст. 201 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товару (послуг).

Згідно п. 201.10 ст. 201 Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.6 ст. 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, що підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Таким чином, формування податкового кредиту для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість чи визначення податкового зобов`язання з податку на прибуток має бути фактично здійснене і підтверджене належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства. При цьому, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування. Водночас, наявність податкової накладної за відсутності здійснення господарської операції позбавляє покупця права на формування податкового кредиту.

Таким чином, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самої господарської операції, а відтак і обґрунтованість визначення податкового кредиту позивачем.

Судовим розглядом встановлено, що у перевіреному періоді основним видом економічної діяльності Публічного акціонерного товариства «Державна продовольча-зернова Корпорація України» за КВЕД є:

70.10 Діяльність головних управлінь (хед-офісів) (основний);

01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості;

46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами;

47.30 Роздрібна торгівля пальним;

52.10 Складське господарство;

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

Як вбачається з акту перевірки, перевіркою встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.6, ст. 198, п.200.1 ст.200, п. 200.4 ст. 200 ПК України що призвело до завищення податкового кредиту при отриманні товару, послуг від підприємств - постачальників по операціям, які не мають реального матеріального характеру, в сумі 12 371 842,00 грн. від наступних підприємств:

1. TOB «Агро-Холдинг 2014» ();

2. TOB "ТЕРА-ПРОФІ" ();

3. TOB «ОЛІВІН ГРУПП» ();

4. TOB "Ленд Фарм" ();

5. TOB "Po-Лі Агро" ();

6. TOB "Агроче Плюс" ();

7. TOB "Ідеал Ресурс" ();

8. TOB "АФ Харвест" ();

9. TOB "Форест Санрайз"();

10. TOB "СТЕН АРС"();

Щодо взаємовідносин АТ «ДПЗКУ» з ТОВ «Агро-Холдинг 2014» суд зазначає наступне.

Як зазначено в Акті, на підставі отриманих документів та аналізом інформаційних систем ДФС України встановлено, що TOB «АГРО-ХОЛДІНГ 2014» () відповідно до реєстраційних даних має статус виробника відповідно до виду діяльності, а саме вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, але виступає посередником в операціях щодо реалізації товару на адресу ПАТ " ДПЗКУ", а саме кукурудзи 3-го класу в кількості 403,6 т. В результаті аналізу інформаційних систем ДФЄ України не можливо встановити чисельність працюючих та наявність земельних ділянок, так як платних не подає таку звітність до контролюючих органів, а також не придбавалися послуги з оренди земельних ділянок, послуги обробки землі чи будь які інші супутні послуги, що пов`язанні з вирощуванням сільськогосподарської продукції. Крім того, TOB "АГРО-ХОЛДІНГ 2014" () не подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2018 року до ГУ ДФС у Львівській області та відповідно не задекларовано свої податкові зобов`язання. Встановлені в ході проведення перевірки дані і факти, дозволяють зробити висновки щодо нереальності господарських операцій, а укладені між ПАТ "ДПЗКУ" та TOB «АГРО- ХОЛДІНГ 2014» () договори не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, фактично TOB «АГРО-ХОЛДІНГ 2014» () здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася.

Як вбачається з матеріалів справи, у період що перевірявся, позивач мав господарські відносини із TOB «Агро-Холдинг 2014».

Зокрема, між ТОВ «АГРО-ХОЛДІНГ 2014» та АТ «ДПЗКУ» укладено договір поставки від 28.09.2018 року №ЧРК0086-С (далі - договір №ЧРК0086-С) щодо постачання зерна українського походження, врожаю 2018 року (надалі іменується «Товар») з наступними основними умовами договору.

Пунктом 3.1 Договору №ЧРК0086-С визначено, що ціна товару за одиницю виміру та загальна вартість товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами.

Пунктом 4.1 Договору №ЧРК0086-С передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах EXW («Франко завод») згідно офіційних правил тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» (у редакції 2010 року), за виключенням умов, які обумовлені в Договорі. Місце поставки Товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 4.4 Договору №ЧРК0086-С постава товару підтверджується та супроводжується наступними документами: А) видатковою накладною, що оформлена на підставі довіреності Покупця на отримання товарно-матеріальних цінностей; Б) рахунком Постачальника із зазначенням точної кількості та ціни Товару, та номеру і дати додаткової угоди до Договору, згідно якої здійснюється поставка Товару; В) посвідченням якості, виданим Зерновим складом, що здійснює зберігання Товару, або карткою аналізу зерна, виданою сертифікованою лабораторією; Г) складським документом (складська квитанція, просте або подвійне складське свідоцтво), зареєстрованим в ДП «Держреєстратори України». При поставці Товару на не сертифікованому Зерновому складі - довідкою Зернового складу; Ґ) актом приймання-передачі Товару, підписаними уповноваженими представниками обох Сторін і Зерновим складом.

В пункті 4.5 Договору №ЧРК0086-С зазначено, що право власності на Товар переходить від Постачальника до покупця з моменту оформлення Зерновим складом складського документу (при поставці на несертифікованому зерновому складі - довідки Зернового складу) на ім`я покупця, акту приймання передачі Товару, підписаного між Сторонами та Зерновим складом та видаткової накладної. Датою переходу права власності від постачальника до Покупця є дата підписання вищезазначених документів. Датою поставки Товару вважається дата видачі складського документу, яка має відповідати даті видачі накладної.

Згідно із пунктом 5.1. Договору №ЧРК0086-С, оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, зазначений у рахунку Постачальника.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору №ЧРК0086-С сторони уклали наступні документи:

- додаткову угоду від 28.09.2018 року №001КЗ щодо поставки кукурудзи 3 класу, врожаю 2018 року у кількості 300,00 тон, за ціною 3 983,33 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 1 433 998,80 грн. в тому числі ПДВ 238 999,80 грн.;

- рахунок на оплату від 03.10.2018 року №27;

- видаткову накладну від 03.10.2018 року №27;

- складську квитанцію від 01.10.2018 року №8020;

- акт приймання передачі зерна від 03.10.2018 року №106;

- картку аналізу зерна від 03.10.2018 року №83;

- додаткову угоду від 03.10.2018 року №002КЗ щодо поставки кукурудзи 3 класу, врожаю 2018 року у кількості 100,00 тон, за ціною 3 966,67 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 476 000,40 грн. в тому числі ПДВ 79 333,40 грн.;

- рахунок на оплату від 03.10.2018року №28;

- видаткову накладну від 03.10.2018 року №28;

- складська квитанція від 03.10.2018 року №8021;

- акт приймання-передачі зерна від 03.10.2018 року №107;

- картка аналізу від 03.10.2018 року №84.

Судом також встановлено, що за придбане зерно АТ «ДПЗКУ» в повному обсязі розрахувалося з ТОВ «АГРО-ХОЛДІНГ 2014» по контракту №ЧРК0086-С, що підтверджується платіжними дорученнями: від 26.03.2019 року №939753, від 26.03.2019 року №939754, від 09.10.2019 року №1470056, від 09.10.2019 року №1470071.

Також, на виконання п. 10.3 Договору №ЧРК0086-С постачальник надав наступні копії документів: лист від 03.10.2018 року №28 щодо придбання зерна, договір поставки від 01.10.2018 року №01/10/18-К, видаткову накладну від 01.10.2018 року №27.

Всі вказані вище документи були надані для перевірки, про що вказано перевіряючими в Акті перевірки. Наведені документи свідчать про фактичне придбання позивачем Товару згідно Договору.

Стосовно подальшої реалізації придбаного товару судом встановлено, що АТ «ДПЗКУ» реалізував придбаний у ТОВ «АГРО-ХОЛДІНГ 2014» до Китаю та Об`єднані Арабські Емірати, що підтверджується зовнішньоекономічними договорами від 25.07.2018 року №EXP250718-FC, від 08.01.2019 року №EXP080119-FC та ВМД від 06.02.2019 року №UA500040/2019/001559, від 12.02.2019 року №UA500040/2019/001845.

Щодо взаємовідносин АТ «ДПЗКУ» з TOB "ТЕРА-ПРОФІ" суд зазначає наступне.

Як зазначено в Акті, проведеною перевіркою наданих АТ «ДПЗКУ» первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку по TOB "ТЕРА-ПРОФІ" () встановлено, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю легального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента, транспортних засобів та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності, відсутністю первинних документів, які повинні супроводжувати такі операції згідно чинного законодавства. Таким чином, АТ «ДПЗКУ» неправомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 831 450,00 грн. по взаємовідносинах з TOB "ТЕРА-ПРОФІ" за період березень 2019 року, що не підтверджуються оформленими первинними документами, наявністю необхідних трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності.

Також в Акті перевірки вказано, що відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено реєстрацію в адресу TOB «ТЕРА ПРОФІ» податкових накладних на реалізацію цукру білого кристалічного ПЄП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК" (код ЄДРПОУ 3754024). Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що на адресу ПЄП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК" протягом 2019 року не зареєстровано податкові накладні з номенклатурою цукор білий кристалічний, або послуги по переробці цукрового буряка як (давальницька сировина) в готову продукцію, що унеможливлює встановити походження товару та виробника по ланцюгу постачання. На протязі 2019 року податковий кредит ПСП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК" сформований за рахунок продуктів харчування, запасних частин. Встановлені в ході проведення перевірки факти дозволяють зробити висновки щодо нереальності господарських операцій між ПАТ «ДПЗКУ» та TOB «ТЕРА ПРОФІ».

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ТЕРА-ПРОФІ» укладено договір поставки від 19.02.2019 року №15 (далі - договір №15) щодо поставки зерна українського походження врожаю 2018 року з (далі - Товару) з наступними основними умовами договору. Пунктом 3.1. договору №15 визначено, що ціна товару за одиницю виміру та загальна вартість товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами.

Згідно п. 4.1. договору №15 поставка товару здійснюється на умовах CPT («Перевезення оплачено до….») згідно офіційних правил тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» (у редакції 2010 року), за виключенням умов, які обумовлені в Договорі.

Відповідно до п. 4.2. договору №15 місце поставки Товару зазначається в додаткових угодах до Договору, які є його невід`ємними частинами.

Аналогічні умови договору містяться і в договорі поставки від 23.04.2019 року№18.

Судом встановлено, що на виконання договору №15 сторони уклали наступні документи:

- додаткову угоду від 20.02.2019 року №1 щодо поставки насіння соняшника у кількості 20,136 тон, за ціною 8 750,00 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 211 428,00 грн. в тому числі ПДВ 35 238,00 грн.; - рахунок на оплату по замовленню від 22.02.2019 року №1; - видаткову накладну від 22.02.2019 року №1; квитанцію від 26.01.2019 року №000001003;

- додаткову угоду від 13.03.2019 року №2 щодо поставки насіння соняшника у кількості 36,51 тон, за ціною 8 583,33 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 376 053,00 грн. в тому числі ПДВ 62 675,00 грн.; - видаткову накладну від 14.03.2019 року №320; - квитанцію від 06.03.2019 року №000001053;

- додаткову угоду від 15.03.2019 року №3 щодо поставки насіння соняшника у кількості 29,061 тон, за ціною 8 191,67 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 285 669,63 грн. в тому числі ПДВ 47 611,61 грн.; - видаткову накладну від 18.03.2019 року №404; - квитанцію від 13.03.2019 року №000001058;

- додаткову угоду від 16.03.2019 року №4 щодо поставки насіння соняшника у кількості 28,492 тон, за ціною 8 441,68 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 288 623,96 грн. в тому числі ПДВ 48 103,99,00 грн.; - рахунок на оплату від 18.03.2019 року №376; - видаткову накладну від 18.03.2019 року №403;

- додаткову угоду від 25.03.2019 року №5 щодо поставки насіння соняшника у кількості 28,039 тон, за ціною 8 540,00 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 287 343,67 грн. в тому числі ПДВ 47 890,61 грн.; - видаткову накладну від 26.03.2019 року №593; - квитанцію від 24.03.2019 року №000001084;

- додаткову угоду від 09.04.2019 року №6 щодо поставки насіння соняшника у кількості 26,070 тон, за ціною 8 541,66 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 267 217,00 грн. в тому числі ПДВ 44 536,25 грн.; - видаткову накладну від 11.04.2019 року №808; - квитанція від 05.04.2019 року №000001102;

- додаткову угоду від 09.04.2019 року №7 щодо поставки насіння соняшника у кількості 26,350 тон, за ціною 8 625,00 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 272 722,50 грн. в тому числі ПДВ 45 453,75 грн.; - видаткова накладна від 11.04.2019 року №809; - квитанція від 06.04.2019 року №000001103;

- додаткову угоду від 09.04.2019 року №8 щодо поставки насіння соняшника у кількості 175,982 тон, за цінами 8 996, 67 грн., 8 955,83 грн., 8 950,83 грн., 8 877,50 грн., 8 851,67 грн., 8 925,83 за тону без ПДВ, на загальну суму 1 884 870,86 грн. в тому числі ПДВ 314 145,14 грн.; - видаткова накладна від 11.04.2019 року №650; - квитанція від 07.04.2019 року №000001104;

- додаткову угоду від 15.04.2019 року №9 щодо поставки насіння соняшника у кількості 500 тон, за ціною 8 750,00 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 5 250 000,00 грн. в тому числі ПДВ 875 000,00 грн.; - рахунок на оплату від 24.04.2019 року №699; - коригуючу накладну від 16.06.2019 року №1; - видаткову накладну від 16.04.2019 року №812; - квитанцію від 15.04.2019 року №000001115; - видаткову накладну від 17.04.2019 року №811.

Також судом встановлено, що на виконання договору поставки від 23.04.2019 року №18 сторони склали наступні первинні документи: - додаткову угоду від 23.04.2019 року №1 щодо поставки насіння соняшника у кількості 500 тон, за ціною 8 750,00 грн. за тону без ПДВ, на загальну суму 5 250 000,00 грн. в тому числі ПДВ 875 000,00 грн.; - видаткову накладну від 24.04.2019 року №863; - квитанцію від 25.04.2019 року №000001128; - квитанцію від 24.04.2019 року №000001127.

Крім того, між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ТЕРА-ПРОФІ» укладено договір поставки від 25.02.2019 року №16 (далі - договір №16) щодо поставки олії соняшникової нерафінованої, не вимороженої, не нижче 1-го сорту.

Пунктом 3.1. договору №16 визначено, що сума договору визначається вартістю поставленого товару протягом дії договору, але в будь-якому випадку не може перевищувати 10 000 000,00 грн.

Пунктом 4.5. договору №16 передбачено, що товар який поставляється, оплачується по узгодженим сторонами у Специфікаціях цінами згідно рахунків та/або видаткових накладних.

На виконання вищезазначеного договору №16 сторонами складено наступні документи: - специфікацію від 25.03.2019 року №3 щодо поставки олії соняшникової нерафінованої не вимороженої у кількості 241,00 тон за ціною 20 700,00 за тону без ПДВ, на загальну суму 4 988 700,00 грн. в тому числі ПДВ 831 450,00 грн.; - рахунок на оплату від 25.03.2019 року №459; - видаткову накладну від 12.04.2019 року №771; - видаткову накладну від 01.04.2019 року №711.

Стосовно оплати за придбаний товар, то з матеріалів справи вбачається, що АТ «ДПЗКУ» в повному обсязі розрахувалося з ТОВ «ТЕРА-ПРОФІ» по контрактам №15, №16, №18, що підтверджується платіжними дорученнями: від 21.03.2019 року №2820, від 26.03.2019 року №2909, від 26.03.2019 року №2910, від 19.03.2019 року №2675.

Стосовно взаємовідносин АТ «ДПЗКУ» з TOB «ОЛІВІН ГРУПП» суд зазначає наступне.

Як зазначено в Акті, проведеною перевіркою встановлено, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю легального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента, транспортних засобів та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності, відсутністю первинних документів, які повинні супроводжувати такі операції згідно чинного законодавства. Так, ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» неправомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 175114,93 грн. по взаємовідносинах TOB «ОЛІВІН ГРУПП» () за період березень 2019 року, що не підтверджуються оформленими первинними документами, наявністю необхідних трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності.

Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено реєстрацію в адресу TOB «ОЛІВІН ГРУПП» податкових накладних за лютий 2019 року на реалізацію Шроту соняшникового TOB "БЕЙТОН" () кількості 491,2 т сума ПДВ 531969,6 грн. Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що на протязі 2018-2019 року TOB "БЕЙТОН" () не здійснювало придбання Шроту соняшникового, податкова звітність за березень 2019 року не подана до ТУ ДФС в Одеській області. В результаті аналізу інформаційних систем та первинних документів встановлено: - відсутність працюючих, об`єктивно необхідних для здійснення господарської діяльності, яка потребує значного обсягу трудовитрат зважаючи на обсяги операцій; - відсутність основних фондів, а саме виробничих потужностей, приміщень та будь якого іншого нерухомого майна; - відсутність супутніх платежів, що характерні для ведення будь-якої господарської діяльності, в тому числі комунальні платежі, оренда приміщень та паркомісць, послуги зв`язку та ін.; - відсутність матеріально - технічної і технологічної можливості здійснення перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху) в обмеженні проміжки часу та відсутність даних, що підтверджували б придбання послуг з транспортування, експедирування та оренди складів для зберігання товарів.

Таким чином, відповідачем зроблено висновок, що встановлені в ході проведення перевірки дані і факти дозволяють зробити висновки щодо нереальності господарських операцій, а укладені між ПАТ "ДПЗКУ" та TOB «ОЛІВІН ГРУПП» договори не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять його предмет. Фактично TOB «ОЛІВІН ГРУПП» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ОЛІВІН ГРУПП» укладено договір поставки незернової сировини від 19.03.2019 року №18/19 (далі - договір №18/19) щодо поставки незернової сировини для виготовлення комбікормів(далі за текстом - Товару) з наступними основними умовами договору. Пунктом 3.1. Договору №18/19 передбачено, що ціна договору визначається у специфікаціях дод даного договору.

Пунктом 4.1. Договору №18/19 визначено, що розрахунки за товар проводяться на підставі отриманого рахунку-фактури Постачальника та за наявності оригіналів товарно-супровідних документів на відповідну партію Товару і виключно після реєстрації Постачальником податкових накладних на відповідні партії Товару в ЄДРПН, шляхом оплати Покупцем Товару протягом 5 (п`яти) банківських днів від поставки Товару.

Згідно із п. 5.2. Договору №18/19 поставка Товару відбувається на умовах згідно Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року).

Аналогічні умови щодо постачання товару викладені і в договорі постачання незернової продукції від 20.03.2019 року №19/19.

На виконання Договору №18/19 сторони склали наступні документи: - специфікацію від 19.03.2019 року №1 щодо поставки шроту соняшникового у кількості 100,00 тон., за ціною 4 583,33 грн. без ПДВ, на загальну суму 549 999,60 грн., в тому числі ПДВ 91 666,60 грн.; - видаткову накладну від 25.03.2019 року №162; - ТТН від 25.03.2019 року №61; - видаткову накладну від 25.03.2019 року №163; - ТТН від 25.03.2019 року №62; - видаткову накладну від 26.03.2019 року №168; - ТТН від 26.03.2019 року №66; - видаткову накладну від 26.03.2019 року №167; - ТТН від 26.03.2019 року №65; - видаткову накладну від 27.03.2019 року №175; - ТТН від 27.03.2019 року №67; - видаткову накладну від 27.03.2019 року №176; - ТТН від 27.03.2019 року №68.

На виконання договору постачання незернової сировини №19/19 сторони склали наступні документи: - специфікацію від 25.03.2019 року №1 щодо поставки шроту соняшникового у кількості 100,00 тон., за ціною 4 583,33 грн. без ПДВ, на загальну суму 549 999,60 грн., в тому числі ПДВ 91 666,60 грн.; - видаткову накладну від 29.03.2019 року №183; - ТТН від 29.03.2019 року №72.

Судом встановлено, що за придбаний товар АТ «ДПЗКУ» розрахувалося з ТОВ «ОЛІВІН ГРУПП» в повному обсязі по договорам №18/19 та №19/19, що підтверджується платіжними документами: від 19.03.2019 року №2673, від 21.03.2019 року №2820, від 26.03.2019 року №2909, від 26.03.2019 року №2910, від 28.03.2019 року №462, від 28.03.2019 року №466, від 02.04.2019 року №472, від 02.04.2019 року №479, від 02.04.2019 року №474, від 02.04.2019 року №473, від 04.04.2019 року №484,

Стосовно реалізації вищезазначеної продукції, судом встановлено, що АТ «ДПЗКУ» виготовило та реалізувало комбікорми наступним контрагентам: ТОВ «Слов`янська хохлушка», ФОП « ОСОБА_1 », ФОП « ОСОБА_2 », ТОВ «СК ВОСТОК», ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС», ПІДПРИЄМСТВО ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН РЕЛІГІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ПРОФСПІЛКИ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АГРОКОРМ» ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ СОЮЗ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ. На виконання вищеозначених взаємовідносин сторони склали договори поставки та видаткові накладні. Крім того, відповідно до виписок з банку ТОВ «Слов`янська хохлушка», ФОП « ОСОБА_1 », ФОП « ОСОБА_2 », ТОВ «СК ВОСТОК», ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС», ПІДПРИЄМСТВО ОБ`ЄДНАННЯ ГРОМАДЯН РЕЛІГІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ПРОФСПІЛКИ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АГРОКОРМ» ВСЕУКРАЇНСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ СОЮЗ ОРГАНІЗАЦІЇ ІНВАЛІДІВ УКРАЇНИ в повному обсязі розрахувалися за поставлений товар.

Стосовно взаємовідносин АТ «ДПЗКУ» з TOB "Ленд Фарм", суд зазначає наступне.

Як зазначено в Акті, проведеною перевіркою наданих ПАТ «Державна продовольча-зернова Корпорація України» первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, викладених вище фактів по TOB "Ленд Фарм", встановлено, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю легального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента, транспортних засобів та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності, відсутністю первинних документів, які повинні супроводжувати такі операції згідно чинного законодавства. Таким чином, АТ «ДПЗКУ» неправомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 547908,2 грн. по взаємовідносинах з TOB «Ленд Фарм» () за період лютий 2019 року, що не підтверджуються оформленими первинними документами, наявності необхідних трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності. Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено реєстрацію в адресу TOB «Ленд Фарм» () податкових накладних на реалізацію кукурудзи TOB «Прогрес Агро Трейд» ().

Крім того, відповідачем-2 зазначено, що відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень Головним слідчим управлінням Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях, підслідних Державному бюро розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001759 від 19.07.2018. Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи TOB «ПРОГРЕС АГРО ТРЕЙД» () діючи умисно, ухилились від сплати податку на додану вартість, який входить в систему оподаткування, введений у встановленому законом порядку, шляхом проведення безтоварних фінансово-господарських операцій з підприємствами, що мають ознаки фіктивності та пов`язаних підприємств, та підміни номенклатури товарів, робіт та послуг, без фактичної зміни їх майнового стану на суму, яка в п`ять тисяч разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів в особливо великих розмірах.

В результаті аналізу інформаційних систем та первинних документів встановлено, що протягом 2018 року в адресу TOB «ПРОГРЕС АГРО ТРЕЙД» () було оформлено податкові накладні на постачання кукурудзи TOB «CT Клебер Агро» (), TOB «Лайтдан» (). Відповідно до даних Єдиного реєстру судових рішень в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 23 вересня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи створили суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи) TOB «CT КЛЕБЕР АГРО» (код 41907564), TOB «ЛОТОС ФІНАНС» (код 40294103), ПСП «КАРПАТИ» (код 30758822), TOB «Агрофірма «Вєнтум» (код 41631853) останні формували податковий кредит ПАТ «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» з метою прикриття незаконної діяльності. Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що Слідчим відділом прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001759 від 19.07.2018р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України (ухвала печерського районного суду м. Києва від 26.11.2018р. по справі 757/58413/18-к).

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи TOB «КОМПАНІЯ «САРЕКС» (), діючи умисно, ухилились від сплати податку на додану вартість, який входить в систему оподаткування, введений у встановленому законом порядку, шляхом проведення безтоварних фінансово-господарських операцій з підприємствами, що мають ознаки фіктивності та пов`язаних підприємств, та підміни номенклатури товарів, робіт та послуг, без фактичної зміни їх майнового стану на суму, яка в п`ять тисяч разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що призвело до фактичного ненадходження до Державного бюджету України коштів в особливо великих розмірах.

Таким чином, відповідачем-2 зроблено висновок, що встановлені в ході проведення перевірки дані і факти, дозволяють зробити висновки щодо нереальності господарських операцій, а укладені між ПАТ "ДПЗКУ" та TOB «Ідеал ресурс» () договори не опосередковується реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, фактично TOB «Ленд Фарм» () здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася. Укладені між TOB «Ленд Фарм» та ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» договори, що наведені в акті перевірки, не опосередковувався реальним виконанням операції, яка становить його предмет.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ЛЕНД ФАРМ» укладено договір поставки від 29.10.2018 року №ПОЛ0215-С (далі - договір №ПОЛ0215-С) щодо поставки зерна українського походження врожаю 2018 року з (далі - товар). Пунктом 3.1. договору №ПОЛ0215-С визначено, що ціна товару за одиницю виміру та загальна вартість товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами.

Пунктом 4.4. договору №ПОЛ0215-С передбачено, що постава товару підтверджується та супроводжується наступними документами: А) видатковою накладною, що оформлена на підставі довіреності Покупця на отримання товарно-матеріальних цінностей; Б) рахунком Постачальника із зазначенням точної кількості та ціни Товару, та номеру і дати додаткової угоди до Договору, згідно якої здійснюється поставка Товару; В) посвідченням якості, виданим Зерновим складом, що здійснює зберігання Товару, або карткою аналізу зерна, виданою сертифікованою лабораторією; Г) складським документом (складська квитанція, просте або подвійне складське свідоцтво), зареєстрованим в ДП «Держреєстратори України». При поставці Товару на не сертифікованому Зерновому складі - довідкою Зернового складу; Ґ) актом приймання-передачі Товару, підписаними уповноваженими представниками обох Сторін і Зерновим складом.

В пункті 4.5. договору №ПОЛ0215-С зазначено, що право власності на Товар переходить від Постачальника до покупця з моменту оформлення Зерновим складом складського документу (при поставці на несертифікованому зерновому складі - довідки Зернового складу) на ім`я покупця, акту приймання передачі Товару, підписаного між Сторонами та Зерновим складом та видаткової накладної. Датою переходу права власності від постачальника до Покупця є дата підписання вищезазначених документів. Датою поставки Товару вважається дата видачі складського документу, яка має відповідати даті видачі накладної.

Згідно із пунктом 5.1. договору №ПОЛ0215-С, оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, зазначений у рахунку Постачальника.

Аналогічні умови щодо постачання товару викладені і в договорі від 06.02.2019 року №ПОЛ0235-С.

Так, на виконання договору №ПОЛ0215-С сторони уклали наступні документи: - додаткову угоду від 04.02.2019 року №004КЗ щодо поставки кукурудзи 3-го класу у кількості 400,00 тон., за ціною 4 116,67 грн. без ПДВ, на загальну суму 1 976 001,60 грн., в тому числі ПДВ 329 333,60 грн.; - рахунок на оплату від 11.02.2019 року №1; - видаткову накладну від 11.02.2019 року №1; - складську квитанцію від 11.02.2019 року №1029; - акт приймання-передачі зерна при переоформленні від 11ю.02.2019 року №144; - карту аналізу зерна від 11.02.2019 року №144.

На виконання договору поставки від 06.02.2019 року №ПОЛ0235-С сторони склали наступні документи: - додаткову угоду від 06.02.2019 року №001КЗ щодо поставки кукурудзи 3-го класу у кількості 400,00 тон., за ціною 4 116,67 грн. без ПДВ, на загальну суму 1 976 001,60 грн., в тому числі ПДВ 329 333,60 грн.; - рахунок на оплату від 14.02,2019 року №4; - видаткову накладну від 14.02.2019 року №4; - складську квитанцію від 14.02.2019 року №1041; - акт приймання-передачі зерна при переоформлені від 14.02.2019 року №147; -картку аналізу зерна від 14.02.2019 року №147.

Також між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ЛЕНД ФАРМ» укладено договір поставки від 04.02.2019 року №ПОЛ0227-С (далі - договір №ПОЛ0227-С) щодо постачання зерна українського походження врожаю 2018 року. Пунктом 2.1. договору №ПОЛ0227-С визначено, що кількість Товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами. Пунктом 3.1. договору №ПОЛ0227-С передбачено що ціна Товару за одиницю виміру та загальна вартість Товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами.

Пунктом 4.7. договору №ПОЛ0227-С передбачено, що поставка товару підтверджується та супроводжується наступними документами: А) видатковою накладною, що оформлена на підставі довіреності Покупця на отримання товарно-матеріальних цінностей; Б) рахунком Постачальника із зазначенням точної кількості та ціни Товару, та номеру і дати додаткової угоди до Договору, згідно якої здійснюється поставка Товару; В) при поставці залізничним транспортом - карткою аналізу зерна виданою сертифікованою лабораторією, а також на вимогу Покупця ветеринарним свідоцтвом Ф2; Г) електронним реєстрами товарно-транспортних накладних чи залізничних накладних, в залежності від виду транспорту, які надаються Зерновим терміналом.

У пункті 4.8. договору №ПОЛ0227-С зазначено, що датою переходу права власності на Товар або партію Товару від Постачальника до покупця є дата видаткової накладної на Товар або його партію, яка відповідає даті, вказаній в електронному реєстрі товарно-транспортних накладних чи залізничних накладних, в залежності від виду транспорту, які надаються Зерновим терміналом. Згідно із пунктом 6.1. договору №ПОЛ0227-С, оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, зазначений у рахунку Постачальника.

На виконання договору поставки №ПОЛ0227-С сторони склали наступні документи:

- додаткову угоду від 04.02.2019 року №001КЗ щодо поставки кукурудзи 3-го класу у кількості 1 000,00 тон., за ціною 4 750,00 грн. без ПДВ, на загальну суму 5 700 000,00 грн., в тому числі ПДВ 950 000,00 грн.;

- додаткову угоду від 18.02.2019 року №1 до додаткової угоди від 04.02.2019 року №001КЗ;

Поставка товару підтверджується: - рахунком на оплату від 13.02.2019 року №2; - видатковою накладною від 13.02.2019 року №2; - ТТН від 10.02.2019 року №623104; - ТТН від 10.02.2019 року №623102; - ТТН від 10.02.2019 року №623101; - ТТН від 12.02.2019 року №623108; - ТТН від 13.02.2019 року №623107; - ТТН від 12.02.2019 року №623106; - ТТН від 12.02.2019 року №116637; - ТТН від 12.02.2019 року №116635; - ТТН від 12.02.2019 року №116634; - рахунком на оплату від 14.02.2019 року №5; - видатковою накладною від 14.02.2019 року №5; - ТТН від 14.02.2019 року №623113; - ТТН від 12.02.2019 року №623124; - ТТН від 14.02.2019 року №623110; - ТТН від 12.02.2019 року №623122; - ТТН від 12.02.2019 року №623109; - рахунком на оплату від 15.02.2019 року №6; - видатковою накладною від 15.02.2019 року №6; - ТТН від 12.02.2019 року №116640; - ТТН від 12.02.2019 року №116641; - ТТН від 12.02.2019 року №623118; - ТТН від 13.02.2019року №116636; - ТТН від 13.02.2019 року №116632; - ТТН від 15.02.2019 року №116633; - ТТН від 12.02.2019 року №116643; - ТТН від 12.02.2019 року №116642; - ТТН від 12.02.2019 року №116644.

Судом встановлено, що АТ «ДПЗКУ» розрахувалося з ТОВ «ЛЕНД ФАРМ» за придбаний товар по договорам №ПОЛ0227-С, №ПОЛ0215-С, №ПОЛ0235-С, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: від 20.02.2019 року №913007, від 26.02.2019 року №913191, від 26.02.2019 року №913223, від 27.02.2019 року №913411, від 27.02.2019 року №913421, від 13.03.2019 року №9391687, від 20.03.2019 року №939591, від 20.03.2019 року №939592, від 20.03.2019 року №939593, від 20.03.2019 року №939594.

Також, на виконання п. 11.3,та 10.3 договорів №ПОЛ0227-С, №ПОЛ0215-С, №ПОЛ0235-С постачальник надав наступні копії документів: договір від 01.02.2019 року №01/02-19, видаткову накладну від 06.02.2019 року №3, договір від 04.02.2019 року №04/02-19, видаткову накладну від 11.02.2019 року №8, договір від 04.02.2019 року №06/02-19, видаткові накладні від 14.02.2019 року №12, від 19.02.2019 року №14, від 07.02.2019 року №7, від 11.02.2019 року №10.

Щодо реалізації придбаного товару, то АТ «ДПЗКУ» реалізував придбаний у ТОВ «ЛЕНД ФАРМ» до Китаю та Ірану, що підтверджується наступними документами, а саме зовнішньоекономічними договорами від 30.01.2019 року №EXP300119-FC, від 31.10.2018 року №EXP311018-FC/3, від 29.11.2018 року №EXP291118-FC та ВМД від 18.03.2019 року №UA500040/2019/003187, від 11.03.2019 року №UA500040/2019/002808, від 01.04.2019 року №UA500040/2019/003679.

Стосовно взаємовідносин АТ «ДПЗКУ» з TOB "Po-Лі Агро", суд зазначає наступне.

Як зазначено в Акті, проведеною перевіркою наданих ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку по TOB "Po-Лі Агро" () встановлено, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю легального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента, транспортних засобів та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності, відсутністю первинних документів, які повинні супроводжувати такі операції згідно чинного законодавства. Таким чином, ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» неправомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 2767270,66 грн по взаємовідносинах з TOB "Po-Лі Агро" за період лютий 2019 року, що не підтверджуються оформленими первинними документами, наявністю необхідних трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності.

Зокрема, як зазначено відповідачем-2, відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено реєстрацію в адресу TOB "Po-Лi Агро" податкових накладних на реалізацію кукурудзи ПП «Турайс-Н» (), ПП «Феркад» (), ПП «Иловик» (), ПП «Єамет-Г» (), які не є сільськогосподарськими товаровиробниками та в яких не просліджується ланцюг постачання кукурудзи. Встановлені в ході проведення перевірки дані і факти дозволяють зробити висновки, щодо нереальності господарських операцій, а укладені між ПАТ "ДПЗКУ" та TOB "Ро-Лі Агро" договори не опосередковується реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, фактично TOB "Ро-Лі Агро" здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «РО-ЛІ АГРО» укладено договір поставки від 01.02.2019 року №МИК088-С (далі - договір №МИК088-С) щодо поставки зерна українського походження врожаю 2018 року з (далі - Товару). Пунктом 2.1. договору №МИК088-С визначено, що кількість Товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами. Пунктом 3.1. договору №МИК088-С передбачено що ціна Товару за одиницю виміру та загальна вартість Товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами.

У пунктом 4.7. договору №МИК088-С передбачено, що постава товару підтверджується та супроводжується наступними документами: А) видатковою накладною, що оформлена на підставі довіреності Покупця на отримання товарно-матеріальних цінностей; Б) рахунком Постачальника із зазначенням точної кількості та ціни Товару, та номеру і дати додаткової угоди до Договору, згідно якої здійснюється поставка Товару; В) при поставці залізничним транспортом - карткою аналізу зерна виданою сертифікованою лабораторією, а також на вимогу Покупця ветеринарним свідоцтвом Ф2; Г) електронним реєстрами товарно-транспортних накладних чи залізничних накладних, в залежності від виду транспорту, які надаються Зерновим терміналом.

Відповідно до п. 4.8. договору №МИК088-С датою переходу права власності на Товар або партію Товару від Постачальника до покупця є дата видаткової накладної на Товар або його партію, яка відповідає даті вказаній в електронному реєстрі товарно-транспортних накладних чи залізничних накладних, в залежності від виду транспорту, які надаються Зерновим терміналом.

Згідно із пунктом 6.1. договору №МИК088-С, оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, зазначений у рахунку Постачальника.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначеного договору №МИК088-С сторони склали наступні документи:

- додаткову угоду від 01.02.2019 року №001КЗ щодо поставки кукурудзи 3-го класу у кількості 1 750,00 тон., за ціною 4 708,33 грн. без ПДВ, на загальну суму 9 887 493,00 грн., в тому числі ПДВ 1 647 915,50 грн.;

- додаткову угоду від 12.02.2019 року №1 до додаткової угоду від 01.02.2019 року №001КЗ;

- додаткову угоду від 15.02.2019 року №2 до додаткової угоду від 01.02.2019 року №001КЗ;

- додаткову угоду від 28.02.2019 року №3 до додаткової угоду від 01.02.2019 року №001КЗ;

- рахунок фактуру від 09.02.2019 року №09/02-01;

- видаткову накладну від 09.02.2019 року №09/02-01/СГ;

- ТТН від 07.02.2019 року №181536; ТТН від 06.02.2019 року №309669; ТТН від 07.02.2019 року №309640; ТТН від 06.02.2019 року №183696; ТТН від 06.02.2019 року №181524; ТТН від 07.02.2019 року №181516; ТТН від 06.02.2019 року №181542; ТТН від 06.02.2019 року №181546; ТТН від 06.02.2019 року №181547; ТТН від 07.02.2019 року №181520; ТТН від 07.02.2019 року №309645; ТТН від 07.02.2019 року №309642; ТТН від 07.02.2019 року №183668; ТТН від 07.02.2019 року №181522; ТТН від 08.02.2019 року №309678.

Оплата придбаного товару по договору №МИК0088-С підтверджується платіжними дорученнями: від 21.02.2019 року №913156, від 14.03.2019 року №939327.

Також, на виконання п. 11.3 договору №МИК0088-С постачальник надав наступні копії документів: договір від 06.02.2019 року №06/02/2019-1КЗ, видаткову накладну від 06.02.2019 року №АХК-2/6.

Щодо реалізації придбаного товару то судом встановлено, що АТ «ДПЗКУ» реалізував придбаний у ТОВ «РО-ЛІ АГРО» до Китаю, що підтверджується зовнішньоекономічним договором від 25.07.2018 року №EXP250718-FC, та ВМД від 01.03.2019 року №UA500040/2019/002491.

Стосовно взаємовідносин з TOB "Агроче Плюс" (), TOB "Ідеал Ресурс" (), TOB "АФ Харвест" (), TOB "Форест Санрайз" (), TOB "СТЕН АРС" () в Акті перевірки зазначено наступне.

Проведеною перевіркою наданих ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, встановлено, що здійснені господарські операції не підтверджуються наданими до перевірки первинними документами, у зв`язку з відсутністю легального походження товару, необхідних трудових ресурсів у контрагента, транспортних засобів та іншого майна, яке економічно необхідне для здійснення такої діяльності, відсутністю первинних документів, які повинні супроводжувати такі операції згідно чинного законодавства. Таким чином, ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» неправомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 4 649 138,15 грн. по взаємовідносинах з TOB "Агроче Плюс" () за період лютий 2019 року, що не підтверджуються оформленими первинними документами, наявності необхідних трудових ресурсів, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень стосовно TOB "Агроче Плюс" () Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000020. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що в ході протиправної діяльності ряду осіб зареєстровано ряд фіктивних суб`єктів підприємницької діяльності ПП «Н.В. ПЛЮС» (код 36415883), ПП «НАЙД ПЛЮС» (код 36415841), TOB «КРАФТ 2017» (код 41365101),TOB «АГРОКОРД» (код 41054162),TOB «СВІТ ДВ» (код 41371712), TOB «ОФІС БДМ» (код 41366571), TOB «ПРОПОЛІС-МЕД» (код 40567028), TOB «АГРОСВІТ ЦЕНТР» (код 40980340), TOB «РЕАЛАГРО-ЦЕНТР» (код 38688742), TOB «ЗЕРНОТОРГ 2017» (код 41365164) діяльності TOB «ЗЕРНООПТПОСТАЧ» (код 38514574), TOB «АГАТ АГРО» (код 40186876), TOB «АС-ИНВЕСТ ГРУП» (код 39541022),TOB «УКР ОСОБА_7» (код 37499592), TOB «ЖАДОРП» (код 35347488) використовуючи реквізити яких надають підприємствам реального сектору економіки послуги по незаконному формуванню податкового кредиту та мінімізації податкових зобов`язань з податку на додану вартість та переведення коштів в готівку з використанням рахунків вищевказаних підприємств. Таким чином в діях вказаних осіб наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.205 КК України.

Також в Акті перевірки зазначено, що 22.05.2018 та 23.05.2018 в Ленінському районному суді м. Кіровограда отримано ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуків за адресами місцезнаходження документів та предметів підтверджуючих протиправність дій вище вказаних осіб. 30.05.2018-31.05.2018 в ході проведення обшуків виявлено та вилучено 44 печаток серед яких TOB «АГРОЧЕ ПЛЮС» (код 41063120). Відповідно до реєстраційних даних вище вказаних підприємств вони зареєстровані за різними юридичними адресами та на території декількох областей, більшість осіб, які рахуються директорами підприємств зареєстровані на території Кіровоградської області. Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено реєстрацію в адресу TOB "Агроче Плюс" () податкових накладних на реалізацію кукурудзи TOB «Форест Санрайз» (). Відповідно до даних АІС «Податковий блок» у користуванні/володінні TOB "Форест Санрайз" () в 2018 році були відсутні земельні ділянки. Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено реєстрацію в адресу TOB "Форест Санрайз" () податкових накладних на реалізацію кукурудзи TOB «Н-Продакшн» ().

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 05.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, невстановлені слідством особи, використовуючи реквізити підприємств, як мають ознаки фіктивності та транзитності, а саме TOB «Грейпом» (), TOB «С-Компані» (), TOB «Вест Компані Груп» (), TOB «Фрутарія» (), TOB «Трейдком-Захід» (), TOB «Фрутта Опт Торг» (), TOB «ФК «Траст Кепітал» () формують податковий кредит з ПДВ підприємствам реального сектору економіки з метою умисного ухилення від сплати податків. Діяння попередньо кваліфіковане за ч. 3 ст. 212 КК України.

За результатами аналізу даних ЄРПН встановлено, що в податковому кредиті TOB «Трейдком Захід» () відсутнє придбання кукурудзи. Податковий кредит сформовано за рахунок придбання м`яса, цукерок, оливок. Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено реєстрацію в адресу TOB "Форест Санрайз" () податкових накладних на реалізацію кукурудзи TOB «Інвест Трейд Сервіс» ().

Відповідно до даних єдиного державного реєстру судових рішень, справа №766/16025/18, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104 від 15.08.2018 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом сприяння в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.1 ст.358 КК України.

Таким чином, відповідач-2 в Акті перевірки прийшов до висновку, що встановлені в ході проведення перевірки дані і факти, дозволяють зробити висновки, щодо нереальності господарських операцій, а укладені між ПАТ "ДПЗКУ" та TOB «Агроче плюс» договори не опосередковується реальним виконанням операцій, які становлять його предмет, фактично TOB «Агроче плюс» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операції з постачання товарів (робіт/послуг), а наявність первинних документів не надає права платнику податків на формування даних податкового обліку в тому разі, якщо зафіксована в первинних документах господарська операція фактично не відбулася. Укладені між TOB «Агроче плюс» та ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» договори, що наведені в акті перевірки, не опосередковуються реальним виконанням операції, яка становить його предмет.

Щодо взаємовідносин АТ «ДПЗКУ» з TOB "Агроче Плюс", то як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «АГРОЧЕ ПЛЮС» укладено договір поставки від 06.02.2019 року №МИК0106-С (далі - договір №МИК0106-С) щодо поставки зерна українського походження врожаю 2018 року з (далі - Товару). Пунктом 2.1. договору №МИК0106-С визначено, що кількість Товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами. Пунктом 3.1. договору №МИК0106-С передбачено що ціна Товару за одиницю виміру та загальна вартість Товару зазначається в додаткових угодах до договору, які є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 4.7. договору №МИК0106-С постава товару підтверджується та супроводжується наступними документами: А) видатковою накладною, що оформлена на підставі довіреності Покупця на отримання товарно-матеріальних цінностей; Б) рахунком Постачальника із зазначенням точної кількості та ціни Товару, та номеру і дати додаткової угоди до Договору, згідно якої здійснюється поставка Товару; В) при поставці залізничним транспортом - карткою аналізу зерна виданою сертифікованою лабораторією, а також на вимогу Покупця ветеринарним свідоцтвом Ф2; Г) електронним реєстрами товарно-транспортних накладних чи залізничних накладних, в залежності від виду транспорту, які надаються Зерновим терміналом.

У пункті 4.8. договору №МИК0106-С зазначено, що датою переходу права власності на Товар або партію Товару від Постачальника до покупця є дата видаткової накладної на Товар або його партію, яка відповідає даті вказаній в електронному реєстрі товарно-транспортних накладних чи залізничних накладних, в залежності від виду транспорту, які надаються Зерновим терміналом.

Згідно із пунктом 6.1. договору №МИК0106-С, оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, зазначений у рахунку Постачальника.

Судом встановлено, що на виконання вищезазначеного договору сторони склали на ступні документи:

- додаткову угоду від 06.02.2019 року №001КЗ щодо поставки кукурудзи 3-го класу у кількості 1 500,00 тон., за ціною 4 750,00 грн. без ПДВ, на загальну суму 8 550 000,00 грн., в тому числі ПДВ 1 425 000,00 грн.;

- додаткову угоду від 20.02.2019 року №1 до додаткової угоди від 06.02.2019 року №001КЗ;

- рахунок-фактура від 01.03.2019 року №СФ-0000024;

- видаткова накладна від 01.03.2019 року №РН-0000024;

- ТТН від 27.02.2019 року №102.

За придбаний по договору №МИК0106-С товар АТ «ДПЗКУ» розрахувалося з ТОВ «АГРОЧЕ ПЛЮС», що підтверджується платіжним дорученням: від 09.04.2019 року №940106. Також, на виконання п. 11.3 договору №МИК0106-С постачальник надав наступні копії документів: договір від 03.01.2019 року №5, специфікація від 03.03.2019 року №1, видаткову накладну від 08.02.2019 року №17.

Щодо реалізації придбаного товару, то АТ «ДПЗКУ» реалізував придбаний у ТОВ «АГРОЧЕ ПЛЮС» до Китаю, що підтверджується зовнішньоекономічним договором від 31.10.2018 року №EXP311019-FC/2, та ВМД від 21.03.2019 року №UA500040/2019/003336.

Щодо взаємовідносин АТ «ДПЗКУ» з TOB "Ідеал Ресурс", то як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «ІДЕАЛ РЕСУРС» укладено договір поставки від 05.02.2019 року №МИК0096-С (далі - договір №МИК0096-С) щодо поставки зерна українського походження врожаю 2018 року з (далі - Товару). Зокрема, за умовами зазначеного договору ТОВ «Ідеал Ресурс» поставило, а АТ «ДПЗКУ» отримало та оплатило кукурудзу 3 класу. Відповідно до п. 4.1. Договору МИК0096-С, Поставка Товару на умовах СРТ («Доставка оплачена до…») підтверджується та супроводжується документами, визначеними п. 4.7. Договору, а саме, видатковою накладною, рахунком Постачальника, товарно-транспортною накладною.

Відповідно до п. 6.1. Договору МИК0096-С оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі виставленого Постачальником рахунку.

Згідно п. 6.3.1. Договору МИК0096-С Покупець сплачує 100% вартості Товару, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати прийняття Товару у місці поставки, надання копій документів, зазначених у п. 4.7. та п. 11.3 Договору та реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН відповідно до ст. 201.1 ПК України.

На виконання умов Договору (на умовах СРТ («Перевезення оплачено до…») (пунктом призначення за умовами договору є філія АТ «ДПЗКУ» «Миколаївський портовий елеватор»), Постачальником було здійснено поставку Товару, що підтверджується: додатковою угодою № 001КЗ від 05.02.2019 та додатковою угодою № 1 від 19.02.2019 до договору № МИК0096-С від 05.02.2019 (кукурудза 3 класу, 1 500, 000 тон, загальна вартість з ПДВ 8 474 994, 00 грн), поставка Товару здійснюється у строк до 28.02.2019.

Договір між ПАТ «ДПЗКУ» та ТОВ «Ідеал Ресурс» укладено на умовах СРТ, тобто контрагент зобов`язується поставити Товар у визначений в Договорі пункт призначення, та, відповідно, бере на себе зобов`язання з організації транспортування Товару.

На виконання даних умов Договору належним чином оформлені товарно-транспортні накладні, в яких вантажовідправником значиться ТОВ «Ідеал Ресурс», а вантажоодержувачем філія ПАТ «ДПЗКУ» «Миколаївський портовий елеватор» та вказані дані щодо марки автомобіля, автомобільного перевізника, найменування вантажу (кукурудза 3 класу) кількість вантажу, місцезнаходження пунктів навантаження та розвантаження, а саме: ТТН №501810 від 07.02.2019 року, №326406 від 08.02.2019 року, №26428 від 07.02.2019 року, №326801 від 08.02.2019 року, №326412 від 08.02.2019, №326417 від 08.02.2019 року, №326415 від 08.02.2019 року, №501808 від 07.02.2019 року, №501809 від 07.02.2019 року, №326853 від 09.02.2019 року, №326858 від 10.02.2019 року, №326859 від 09.02.2019 року, №326862 від 09.02.2019 року, №326863 від 09.02.2019 року, №326429 від 09.02.2019 року, №326780 від 09.02.2019 року, №326799 від 13.02.2019 року, №326795 від 11.02.2019 року, №326792 від 11.02.2019 року, №326789 від 10.02.2019 року, №326800 від 13.02.2019 року, №501807 від 11.02.2019 року, №501805 від 11.02.2019 року, №326829 від 11.02.2019 року, №326830 від 13.02.2019 року, №326836 від 14.02.2018 року, №326836 від 14.02.2019 року, №326576 від 14.02.2019 року, №326762 від 19.02.2019 року, №326817 від 23.02.2019 року.

На виконання умов Договору оформлено видаткові накладні: №1 від 08.02.2019 року, №2 від 09.02.2019 року, №3 від 10.02.2019 року, №4 від 12.02.2019 року, №5 від 13.02.2019 року, №6 від 14.02.2019 року, №7 від 15.02.2019 року, №8 від 16.02.2019 року, №9 від 22.02.2019 року, №10 від 23.02.2019 року.

Розрахунки проведено в безготівковій формі відповідно до рахунків на оплату №1 від 08.02.2019 року, №2 від 09.02.2019 року, №3 від 10.02.2019 року, №4 від 12.02.2019 року, №5 від 13.02.2019 року, №6 від 14.02.2019 року, №7 від 15.02.2019 року, №8 від 16.02.2019 року, №9 від 22.02.2019 року, №10 від 23.02.2019 року, та підтверджується платіжними дорученнями з відміткою банку про оплату: №913107 від 21.02.2019 року, №913198 від 26.02.2019 року, №913462 від 27.02.2019 року, №913454 від 27.02.2019 року, №913199 від 26.02.2019 року, №938750 від 06.03.2019 року, №938615 від 01.03.2019 року, №938754 від 06.03.2019 року, №938614 від 01.03.2019 року, №938616 від 01.03.2019 року, №938751 від 06.03.2019 року, №939141 від 13.03.2019 року, №938743 від 06.03.2019 року, №939213 від 14.03.2019 року.

Матеріали справи також містять копії документів (договори та видаткові накладні), які підтверджують придбання Постачальником ТОВ «Ідеал Ресурс» у ТОВ «Барви» Товару, який в подальшому був реалізований АТ «ДПЗКУ».

Крім того, вказаний товар експортовано за зовнішньоекономічним контрактом №ЕХР250718-FC від 25.07.2018, №ЕХР291118-FC від 29.11.2018 року, №ЕХР311018-FC/3 від 31.10.2018 року до Китаю.

Щодо взаємовідносин АТ «ДПЗКУ» з ТОВ «АФ «Харвест», то як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «АФ «Харвест» укладено договір поставки від 05.02.2019 року №МИК0105-С (далі - договір №МИК0105-С) щодо поставки зерна українського походження врожаю 2018 року з (далі - Товару). Зокрема, за умовами зазначеного договору ТОВ «АФ «Харвест» поставило, а АТ «ДПЗКУ» отримало та оплатило кукурудзу 3 класу.

Відповідно до п. 4.1. Договору №МИК0105-С, поставка Товару на умовах СРТ («Доставка оплачена до…») підтверджується та супроводжується документами, визначеними п. 4.7. Договору, а саме, видатковою накладною, рахунком Постачальника, товарно-транспортною накладною.

Згідно з п. 6.1. Договору №МИК0105-С оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі виставленого Постачальником рахунку.

Відповідно до п. 6.3.1. Договору №МИК0105-С Покупець сплачує 100% вартості Товару, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати прийняття Товару у місці поставки, надання копій документів, зазначених у п. 4.7. та п. 11.3 Договору та реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН відповідно до ст. 201.1 ПК України.

На виконання умов Договору (на умовах СРТ («Перевезення оплачено до…») (пунктом призначення за умовами договору є філія ПАТ «ДПЗКУ» «Одеський зерновий термінал»), Постачальником було здійснено поставку Товару, що підтверджується: додатковою угодою № 001КЗ від 06.02.2019 (кукурудза 3 класу, 1 000,000 тон, загальна вартість з ПДВ 5 700 000, 00 грн), поставка Товару здійснюється у строк до 20.02.2019.

Договір між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «АФ «Харвест» укладено на умовах СРТ, тобто контрагент зобов`язується поставити Товар у визначений в Договорі пункт призначення, та, відповідно, бере на себе зобов`язання з організації транспортування Товару.

На виконання даних умов Договору належним чином оформлені товарно-транспортні накладні, в яких вантажовідправником значиться ТОВ «АФ «Харвест», а вантажоодержувачем філія ПАТ «ДПЗКУ» «Одеський зерновий термінал» та вказані дані щодо марки автомобіля, автомобільного перевізника, найменування вантажу (кукурудза 3 класу) кількість вантажу, місцезнаходження пунктів навантаження та розвантаження, а саме: ТТН №230771 від 09.02.2019 року, №230763 від 09.02.2019 року, №230774 від 09.02.2019 року, №230773 від 09.02.2019 року, №230767 від 09.02.2019 року, №230772 від 09.02.2019 року, №230768 від 10.02.2019 року, №230769 від 10.02.2019 року, №306115 від 11.02.2019 року, №178956 від 13.02.2019 року, №178965 від 13.02.2019 року, №230766 від 09.02.2019 року, №230764 від 09.02.2019 року, №178958 від 13.02.2019 року, №178966 від 13.02.2019 року, №178891 від 09.02.2019 року, №178964 від 17.02.2019 року, №178962 від 13.02.2019 року, №178957 від 13.02.2019 року, №178951 від 13.02.2019 року, №178953 від 13.02.2019 року, №178955 від 13.02.2019 року, №178954 від 13.02.2019 року, №178970 від 15.02.2019, року №178969 від 15.02.2019 року, №178973 від 15.02.2019 року, №465025 від 17.02.2019 року, №306462 від 16.02.2019 року, №465023 від 16.02.2019 року, №465024 від 16.02.2019 року.

На виконання умов Договору оформлено видаткові накладні: №РН-0000057 від 12.02.2019 року, №РН-0000059 від 13.02.2019 року, №РН-0000062 від 14.02.2019 року, №РН-0000073 від 15.02.2019 року, №РН-0000073 від 15.02.2019 року, №РН-0000069 від 16.02.2019 року, №РН-0000070 від 17.02.2019 року, №РН-0000072 від 18.02.2019 року.

Розрахунки проведено в безготівковій формі відповідно до рахунків на оплату: №СФ-0000064 від 12.02.2019 року, №СФ-0000066 від 13.02.2019 року, №СФ-0000069 від 14.02.2019 року, №СФ-0000080 від 15.02.2019 року, №СФ-0000076 від 16.02.2019 року, №СФ-0000077 від 17.02.2019 року, №СФ-0000079 від 18.02.2019 року та підтверджується платіжними дорученнями з відміткою банку про оплату: №938752 від 06.03.2019 року, №938753 від 06.03.2019 року, №938745 від 06.03.2019 року, №913576 від 28.02.2019 року, №938747 від 06.03.2019 року, №939322 від 14.03.2019 року, №938749 від 06.03.2019 року, №939321 від 14.02.2019 року, №938756 від 06.03.2019 року, №939166 від 13.03.2019 року.

Також, матеріали справи містять копії документів (договори та видаткові накладні), які підтверджують придбання Постачальником «АФ «Харвест» у ТОВ Агрофірми «Копенкувате», ТОВ «Вітчизна-Агро», ФГ «Івка» Товару, який в подальшому був реалізований ПАТ «ДПЗКУ».

Крім того, вказаний товар експортовано за зовнішньоекономічними контрактами № ЕХР291118-FC від 29.11.2018, № ЕХР311018-FC/3 від 31.10.2018 до Китаю.

Щодо взаємовідносин АТ «ДПЗКУ» з ТОВ «АФ «Харвест», то як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «Форест Санрайз» укладено договір поставки від 05.02.2019 року №ПОЛ0237-С (далі - договір №ПОЛ0237-С) щодо поставки зерна українського походження врожаю 2018 року з (далі - Товар). Предметом вказаних договорів є зерно українського походження врожаю 2018 року, культура, клас, кількість та ціна Товару, умови поставки яких зазначаються в додаткових угодах до Договорів, які є його невід`ємними частинами. Зокрема, за умовами зазначеного договору ТОВ «Форест Санрайз» поставило, а ПАТ «ДПЗКУ» отримало та оплатило кукурудзу 3 класу.

Відповідно до п. 4.1. Договору №ПОЛ0237-С, поставка Товару здійснюється на умовах СРТ («Доставка оплачена до…») або EXW («Франко-завод»), тобто поставка товару (переоформлення зерна) відбувалась на зернових складах.

Згідно п. 6.1. Договору №ПОЛ0237-С оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі виставленого Постачальником рахунку.

Відповідно до п. 4.5. Договору №ПОЛ0237-С право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту оформлення Зерновим складом складського документу (при поставці на несертифікованому зерновому складі - довідки Зернового складу) на ім`я Покупця, акту приймання-передачі Товару, підписаного між Сторонами та Зерновим складом та видаткової накладної. Датою переходу права власності від Постачальника до Покупця є дата підписання вищевказаних документів. Датою поставки Товару вважається дата видачі складського документу, яка має відповідати даті видаткової накладної.

Відповідно до п. 5.4. Договору Покупець сплачує грошову суму в розмірі 100% вартості Товару, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати надання Постачальником Покупцю оригіналів документів зазначених у Договорі, документів зазначених в п. 10.3 Договору, та реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН відповідно до ст. 201.1 ПК України.

На виконання умов Договору №ПОЛ0237-С (на умовах СРТ («Доставка оплачена до…») (пунктом призначення за умовами договору є філія ПАТ «ДПЗКУ» «Миколаївський портовий елеватор»), Постачальником було здійснено поставку Товару, що підтверджується: додатковою угодою № 001КЗ від 01.02.2019 та додатковою угодою № 1 від 15.02.2019 (кукурудза 3 класу, 300, 00 тон, загальна вартість з ПДВ 1 694 998, 80 грн), поставка Товару здійснюється у строк до 28.02.2019.

Також між ПАТ «ДПЗКУ» та ТОВ «Форест Санрайз» укладено договір від 01.02.2019 року №МИК0089-С на умовах СРТ, тобто контрагент зобов`язується поставити Товар у визначений в Договорі пункт призначення, та, відповідно, бере на себе зобов`язання з організації транспортування Товару.

На виконання даних умов Договору належним чином оформлені товарно-транспортні накладні, в яких вантажовідправником значиться ТОВ «Форест Санрайз», а вантажоодержувачем філія ПАТ «ДПЗКУ» «Миколаївський портовий елеватор» та вказані дані щодо марки автомобіля, автомобільного перевізника, найменування вантажу (кукурудза 3 класу) кількість вантажу, місцезнаходження пунктів навантаження та розвантаження, а саме: ТТН від 03.02.2019 року №198737, від 05.02.2019 року №198742, від 04.02.2019 року №198753, від 12.02.2019 року №198764.

На виконання умов Договору оформлено видаткові накладні: від 04.02.2019 року №04/02, від 05.02.2019 року №05/02, від 15.02.2019 року № 15/02.

Розрахунки проведено в безготівковій формі відповідно до рахунків на оплату від 04.02.2019 року №22, від 05.02.2019 року №23, від 15.02.2019 року №42, та підтверджується платіжними дорученнями з відміткою банку про оплату: від 06.03.2019 року №938765, від 06.03.2019 року №938763, від 06.03.2019 року №938777.

На виконання умов Договору №ПОЛ0237-С від 05.02.2019 року поставка Товару на умовах EXW («Франко-завод»), Постачальником було здійснено поставку Товару, що підтверджується: додатковою угодою від 05.02.2019 року №001КЗ (кукурудза 3 класу, 500,00 тон, загальна вартість з ПДВ 2 410 002, 00 грн), поставка Товару здійснюється у строк до 13.02.2019.

Згідно даних додаткових угод Товар поставляється на умовах EXW (франко-склад) - ТОВ «Гределіс», що знаходиться за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, с. Юсківці, вул. Зелена, б 1-А.

Отримання Товару на зберігання оформлено актом приймання-передачі: від 13.02.2019 року №5; карткою аналізу зерна: від 13.02.2019 року №5; та складською квитанцією на зерно від 13.02.2019 року №860.

На виконання умов Договору №ПОЛ0237-С оформлено видаткову накладну від 13.02.2019 року № 13/02.

Розрахунки проведено в безготівковій формі відповідно до рахунку на оплату від 13.02.2019 року №25 та підтверджується платіжними дорученнями з відміткою банку про оплату від 06.03.2019 року №938804, від 13.03.2019 року №939155.

Також матеріали справи містять копії документів (договори та видаткові накладні), які підтверджують придбання Постачальником ТОВ «Форест Санрайз» у СГ ТОВ «Агроіндустрія» Товару, який в подальшому був реалізований ПАТ «ДПЗКУ» (підтверджуючі документи додаються).

Крім того, вказаний товар експортовано за зовнішньоекономічними контрактами № ЕХР250718-FС від 25.07.2018, № ЕХР270519-FС/2 від 27.05.2019, № ЕХР291018-FС від 29.11.2018 до Китаю.

Щодо взаємовідносин АТ «ДПЗКУ» з ТОВ «Стен АРС», то як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «Стен АРС» укладено договори поставки від 05.02.2019 року №ЧРН 0116-С, від 04.02.2019 року №ЧРН0105-С, від 05.02.2019 року №ЧРН 0119-С щодо поставки зерна українського походження врожаю 2018 року з (далі - Товар).

Зокрема, за умовами зазначених договорів ТОВ «Стен АРС» поставило, а АТ «ДПЗКУ» отримало та оплатило кукурудзу 3 класу. Відповідно до п. 4.1. Договорів, поставка Товару здійснюється на умовах СРТ («Доставка оплачена до…») або EXW («Франко-завод») (тобто поставка товару (переоформлення зерна) відбувалась на зернових складах).

Так, по договору від 05.02.2019 року №ЧРН0116-С та від 04.02.2019 року №ЧРН0105-С, Поставка Товару на умовах СРТ («Доставка оплачена до…») підтверджується та супроводжується документами, визначеними п. 4.7. Договору, а саме, видатковою накладною, рахунком Постачальника, товарно-транспортною накладною. Відповідно до п. 6.1. Договору оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на підставі виставленого Постачальником рахунку. Відповідно до п. 6.3.1. Покупець сплачує 100% вартості Товару, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати прийняття Товару у місці поставки, надання копій документів, зазначених у п. 4.7. та п. 11.3 Договору та реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН відповідно до ст. 201.1 ПК України.

По договору від 05.02.2019 року №ЧРН 0119-С, від 04.02.2019 року №ЧРН0105-С поставка Товару на умовах EXW («Франко-завод») підтверджується та супроводжується документами, визначеними п. 4. 4. Договору. Відповідно до п. 4.5. Договору право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту оформлення Зерновим складом складського документу (при поставці на несертифікованому зерновому складі - довідки Зернового складу) на ім`я Покупця, акту приймання-передачі Товару, підписаного між Сторонами та Зерновим складом та видаткової накладної. Датою переходу права власності від Постачальника до Покупця є дата підписання вищевказаних документів. Датою поставки Товару вважається дата видачі складського документу, яка має відповідати даті видаткової накладної. Відповідно до п. 5.4. Договору Покупець сплачує грошову суму в розмірі 100% вартості Товару, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати надання Постачальником Покупцю оригіналів документів зазначених у Договорі, документів зазначених в п. 10.3 Договору, та реєстрації Постачальником податкової накладної в ЄРПН відповідно до ст. 201.1 ПК України.

На виконання умов Договору від 05.02.2019 року №ЧРН0116-С, (на умовах СРТ («Доставка оплачена до…») (пунктом призначення за умовами договору є філія ПАТ «ДПЗКУ» «Одеський зерновий термінал»), Постачальником було здійснено поставку Товару, що підтверджується: додатковою угодою від 05.02.2019 року №001КЗ до договору поставки від 05.02.2019 року №ЧРН0116-С, додатковою угодою від 11.02.2019 року №1 до додаткової угоди №1, та додатковою угодою від 20.02.2019 року №2 до додаткової угоди № 1 (кукурудза 3 класу, 966,96 тон, загальна вартість з ПДВ 5 511 672,00 грн та кукурудза 3 класу, 33,04 тон, загальна вартість з ПДВ 187 336,80 грн), поставка Товару здійснюється у строк до 21.02.2019 року; додатковою угодою від 04.02.2019 року №001КЗ до договору поставки від 04.02.2019 року №ЧРН0105-С (кукурудза 3 класу, 1 000, 000 тон, загальна вартість з ПДВ 5 700 000, 00 грн), поставка Товару здійснюється у строк до 18.02.2019 року.

Договір між АТ «ДПЗКУ» та ТОВ «Стен АРС» укладено на умовах СРТ, тобто контрагент зобов`язується поставити Товар у визначений в Договорі пункт призначення, та, відповідно, бере на себе зобов`язання з організації транспортування Товару.

Судом встановлено, що на виконання даних умов Договору належним чином оформлені товарно-транспортні накладні, в яких вантажовідправником значиться ТОВ «Стен АРС», а вантажоодержувачем філія ПАТ «ДПЗКУ» «Одеський зерновий термінал» та вказані дані щодо марки автомобіля, автомобільного перевізника, найменування вантажу (кукурудза 3 класу) кількість вантажу, місцезнаходження пунктів навантаження та розвантаження, а саме: ТТН від 07.02.2019 року №502038, від 07.02.2019 року №502041, від 07.02.2019 року №502042, від 07.02.2019 року №502040, від 07.02.2019 року №502049, від 08.02.2019 року №502052, від 08.02.2019 року №502058, від 09.02.2019 року №502059, від 08.02.2019 року №502034, від 08.02.2019 року №502036, від 07.02.2019 року №502055, від 09.02.2019 року №502003, від 09.02.2019 року №502011, від 09.02.2019 року №02006, від 09.02.2019 року №502005, від 09.02.2019 року №502004, від 08.02.2019 року №502061, від 09.02.2019 року №502008, від 09.02.2019 року №502010, від 09.02.2019 року №502009, від 09.02.2019 року №502012, від 09.02.2019 року №502015, від 09.02.2019 року №502013, від 09.02.2019 року №502019, від 09.02.2019 року №502022, від 10.02.2019 року №502072, від 10.02.2019 року №502073, від 09.02.2019 року №502066, від 10.02.2019 року №502070, від 10.02.2019 року №502067, від 16.02.2019 року №502098, від 16.02.2019 року №502093, від 17.02.2019 року №502090, від 19.02.2019 року №502027, від 19.02.2019 року №502092, від 19.02.2019 року №502024, від 19.02.2019 року №502028, від 07.02.2019 року №5, від 07.02.2019 року №6, від 07.02.2019 року №4, від 07.02.2019 року №3, від 07.02.2019 року №1, від 07.02.2019 року №2, від 07.02.2019 року №10, від 07.02.2019 року №9, від 07.02.2019 року №8, від 07.02.2019 року №7, від 08.02.2019 року №2, від 08.02.2019 року №5, від 08.02.2019 року №1, від 08.02.2019 року №4, від 08.02.2019 року №3, від 09.02.2019 року №1, від 08.02.2019 року №6, від 10.02.2019 року №2, від 09.02.2019 року №2, від 10.02.2019 року №7, від 10.02.2019 року №3, від 11.02.2019 року №1, від 11.02.2019 року №113, від 11.02.2019 року №3, від 11.02.2019 року №1, від 11.02.2019 року №4, від 11.02.2019 року №5, від 11.02.2019 року №2, від 11.02.2019 року №6, від 12.02.2019 року №3, від 12.02.2019 року №4, від 12.02.2019 року №1, від 12.02.2019 року №2, від 13.02.2019 року №1, від 13.02.2019 року №2, від 13.02.2019 року №4, від 13.02.2019 року №3.

На виконання умов Договору оформлено видаткові накладні: від 07.02.2019 року №5, від 11.02..2019 року №7, від 09.02.2019 року №9, від 10.02.2019 року №11, від 11.02.2019 року №13, від 11.02.2019 року №13-1, від 12.02.2019 року №16, від 13.02.2019 року №19, від 17.02.2019 року №23, від 18.02.2019 року №24, від 20.02.2019 року №25, від 21.02.2019 року №26, від 08.02.2019 року №6, від 09.02.2019 року №8, від 10.02.2019 року №10, від 11.02.2019 року №12, від 12.02.2019 року №15, від 13.02.2019 року №17, від 13.02.2019 року №18, від 14.02.2019 року №20, від 15.02.2019 року №21, від 16.02.2019 року №22.

Розрахунки проведено в безготівковій формі відповідно до рахунків на оплату: від 07.02.2019 року №3, від 08.02.2019 року №5, від 09.02.2019 року №6, від 10.02.2019 року №9, від 11.02.2019 року №11, від 11.02.2019 року №11-1, від 12.02.2019 року №14, від 13.02.2019 року №17, від 17.02.2019 року №21, від 18.02.2019 року №22, від 20.02.2019 року №23, від 21.02.2019 року №24, від 08.02.2019 року №4, від 09.02.2019 року №7, від 10.02.2019 року №8, від 11.02.2019 року №10, від 12.02.2019 року №13, від 13.02.2019 року №15, від 13.02.2019 року №16, від 14.02.2019 року №18, від 15.02.2019 року №19, від 16.02.2019 року №20, та підтверджується платіжними дорученнями з відміткою банку про оплату: від 21.02.2019 року №913164, від 12.03.2019 року №938971, від 21.02.2019 року №913139, від 12.03.2019 року №938964, від 21.02.2019 року №913141, від 12.03.2019 року №938973, від 21.02.2019 року №913150, від 12.03.2019 року №938970, від 26.02.2019 року №913208, від 12.03.2019 року №938981, від 26.02.2019 року №913195, від 12.03.2019 року №938982, від 26.02.2019 року №913193, від 12.03.2019 року №938972, від 26.02.2019 року №913204, від 12.03.2019 року №938975, від 06.03.2019 року №938737, від 12.03.2019 року №938966, від 13.03.2019 року №939157, від 13.03.2019 року №939158, від 13.03.2019 року №939156, від 21.02.2019 року №913165, від 12.03.2019 року №938977, від 21.02.2019 року №913130, від 12.03.2019 року №938976, від 06.03.2019 року №938735, від 12.03.2019 року №938969, від 06.03.2019 року №938780, від 12.03.2019 року №938963, від 06.03.2019 року №938733, від 12.03.2019 року №938967, від 06.03.2019 року №938738, від 12.03.2019 року №938980, від 06.03.2019 року №938736, від 12.03.2019 року №938979, від 28.02.2019 року №913570, від 12.03.2019 року №938974, від 28.02.2019 року №913583, від 12.03.2019 року №938978, від 06.03.2019 року №938779, від 12.03.2019 року №938968.

На виконання умов Договору від 05.02.2019 року №ЧРН0119-С поставка Товару на умовах EXW («Франко-завод»), Постачальником було здійснено поставку Товару, що підтверджується: додатковою угодою від 05.02.2019 року №001КЗ (кукурудза 3 класу, 1000,00 тон, загальна вартість з ПДВ 4 700 004,00 грн), поставка Товару здійснюється у строк до 13.02.2019 року.

Згідно даних додаткових угод Товар поставляється на умовах EXW (франко-склад) - ТОВ «СП «Агродім», що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Бахмацький район, с. Городище, вул. Перемоги, 79.

Отримання Товару на зберігання оформлено актом приймання-передачі: від 12.02.2019 року; карткою аналізу зерна: від 12.02.2019 року №40; та складською квитанцією на зерно: від 12.02.2019 року №282.

На виконання умов Договору оформлено видаткову накладну від 12.02.2019 року №14.

Розрахунки проведено в безготівковій формі відповідно до рахунку на оплату від 12.02.2019№ року 12, та підтверджується платіжними дорученнями з відміткою банку про оплату від 12.03.2019 року № 939082, від 12.03.2019 року №938965.

Також, матеріали справи містять копії документів (договори та видаткові накладні), які підтверджують придбання Постачальником ТОВ «Стен АРС» у ПСП «Авангард», СФГ «Філімон», ФГ «Мельник», ФГ «Сі-Ма-Агро-2016», ФГ «Еколайф», ФГ «Зоряна Агро», ПП «Укр-Агротранс», ФГ «Лани Полісся», СТОВ «Ліщинівське».

Крім того, вказаний товар експортовано за зовнішньоекономічними контрактами № ЕХР220319-FС від 22.03.2019, № ЕХР250718-FС від 25.07.2019, № ЕХР291118-FС від 29.11.2018, № ЕХР311018-FС від 31.10.2018, № ЕХР180319-FС від 18.03.2019 до Китаю, Туреччини (підтверджуючі документи додаються).

Підсумовуючи наведене вище суд приходить до наступних висновків.

Суд зазначає, що позивачем надано суду документи первинного обліку, що містять всі необхідні реквізити, належним чином підписані та скріплені печатками сторін і не суперечать законодавчим та нормативним актам, зокрема, договори та додатки до них, податкові, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, тощо, що не заперечується перевіряючими та зазначено у Акті перевірки.

Також визначальним в цьому випадку є факт експорту АТ «ДПЗКУ» всього отриманого від TOB «Агро-Холдинг 2014», TOB "ТЕРА-ПРОФІ", TOB «ОЛІВІН ГРУПП», TOB "Ленд Фарм", TOB "Po-Лі Агро", TOB "Агроче Плюс", TOB "Ідеал Ресурс", TOB "АФ Харвест", TOB "Форест Санрайз", TOB "СТЕН АРС" товару, що підтверджується митними деклараціями та повідомленнями митниці про фактичне вивезення товару за межі митної території України.

Відповідачем не спростовано дійсність зазначених митних декларацій, які було раніше прийнято митними органами.

АТ «Державна продовольча-зернова Корпорація України» має всі документи, які підтверджують фактичні поставки йому товару TOB «Агро-Холдинг 2014», TOB "ТЕРА-ПРОФІ", TOB «ОЛІВІН ГРУПП», TOB "Ленд Фарм", TOB "Po-Лі Агро", TOB "Агроче Плюс", TOB "Ідеал Ресурс", TOB "АФ Харвест", TOB "Форест Санрайз", TOB "СТЕН АРС", а також документи, які підтверджують подальшу реалізацію отриманого товару. На момент cкладання податкових накладних в період, що перевірявся вказані контрагенти були зареєстровані органами державної податкової служби у встановленому порядку в якості платників ПДВ, а тому мали відповідні правові підстави для складання податкових накладних.

При цьому суд зауважує, що відповідач не посилається на відсутність реєстрації податкових накладних, на підставі яких позивачем збільшено суму податкового кредит у встановленому порядку.

Таким чином, АТ «Державна продовольча-зернова Корпорація України» правомірно віднесено суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по взаємовідносинах з TOB «Агро-Холдинг 2014», TOB "ТЕРА-ПРОФІ", TOB «ОЛІВІН ГРУПП», TOB "Ленд Фарм", TOB "Po-Лі Агро", TOB "Агроче Плюс", TOB "Ідеал Ресурс", TOB "АФ Харвест", TOB "Форест Санрайз", TOB "СТЕН АРС" у розмірі 12 371 842,00 грн.

Доводи відповідача про неможливість реального виконання контрагентами позивача (по ланцюгу) договірних зобов`язань через відсутність у останніх необхідних умов для ведення господарської діяльності не беруться судом до уваги, з огляду на те, що зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на податковий кредит з податку на додану вартість у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податку на додану вартість на податковий кредит в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цієї особи.

Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача із його постачальниками. Такий висновок сформульовано у постановах Верховного Суду від 28.11.2018 року у справі №818/1504/17, від 17.12.2018 року у справі №810/1753/17.

Необґрунтованими є і посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень за фактом створення фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності, оскільки сам факт наявності таких проваджень, без ухвалення відповідного рішення суду, не може бути підставою для висновків про фіктивність суб`єкта підприємницької діяльності.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2018 (№ К/9901/1349/17) справа 816/809/16 вказує, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Відсутність вироків за фактом скоєння злочинів, передбачених статтями 205, 209, 212 Кримінального кодексу України, що мало б безпосереднє значення для надання висновку, щодо діяльності господарюючих суб`єктів, а ні щодо позивача ні щодо його контрагентів надано не було. В той же час необхідно врахувати, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально поставити їм товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Крім того, як вказав Верховний Суд в постанові від 21 березня 2018 року у справі №822/1815/17 (адміністративне провадження №К/9901/221/17), матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не є доказом, а лише відомостями про джерело тих обставин, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом.

Слід зазначити, що платник податків (покупець товарів) не має обов`язку, повноважень та можливості здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо створення підприємства, ведення його господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені підприємством (продавцем) або його посадовими особами порушення.

Допущені постачальником порушення вимог законодавства при створенні підприємства та веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику податку на додану вартість.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 78 КАС України визначає підстави для звільнення від доказування, згідно частини 6 якої вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідачем на момент складання Акту перевірки та на час судового розгляду не отримано інформації від органів досудового розслідування щодо стану провадження та наявність вироків у вказаних кримінальних справах.

Разом з тим, наявність кримінального провадження не є тим доказом фіктивної підприємницької діяльності, яка б звільняла відповідача від доказування даних обставин, оскільки як вбачається з ч.6 ст.78 КАС України саме вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду.

Аналізуючи наведене вище суд приходить до висновку, що вказані господарські операції мали реальну господарську ціль - забезпечення діяльності позивача та досягнення його мети - отримання прибутку. Товар (роботи, послуги), отриманий від контрагентів, мав реальний і товарний характер та був використані в межах господарської діяльності в оподатковуваних операціях. Зазначене підтверджується обставинами, викладеними вище, і документами, які стали предметом перевірки.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, Офісом великих платників податків ДФС безпідставно зменшено податковий кредит по операціям, які і так не були включені до податкового кредиту за березень 2019 року.

Крім того, на переконання суду, Податковий кодекс України не ставить в залежність можливість відображення платником податку податкового кредиту з відображення та сплатою податкових зобов`язань його контрагентом.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом в рішенні від 20.06.2018 року по справі № 813/1879/13-а, а саме суд зазначив, що норми ПК не ставлять у залежність право платника податку на формування податкового кредиту від фактичної сплати сум податків до бюджету постачальниками товарів (послуг) по ланцюгу поставки, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, сплатив ПДВ в ціні придбаних товарів (послуг), а реальність операцій з придбання ним товарів (послуг) у судовому процесі контролюючим органом не спростована.

Враховуючи зазначене, суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статтей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність висновків перевірки і заперечень відповідача щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій, оскільки такі висновки не підтвердженні відповідними доказами та суперечать наявним у справі доказам. Зазначені в акті перевірки і запереченнях обставини ні кожна окремо, а ні у своїй сукупності, не спростовують доводів позивача і наданих ним доказів. Інших доказів і аргументованих доводів, які б доводили достовірність зазначених в акті порушень і спростовували доводи позивача і надані ним докази, представник відповідача суду не зазначив.

Таким чином, суд вважає вірними і переконливими доводи позивача про відсутність зазначених в акті порушень і правомірність декларування ним спірних сум податкового кредиту з ПДВ, оскільки такі доводи позивача відповідають приписам ПК України і в достатній мірі підтверджені належними і допустимими засобами доказування. Недостатність доказів і недоведеність відповідачем, на якого КАС України покладає тягар доказування правомірності прийнятого рішення, тих обставин, які стали підставою для його прийняття, вказують на неправомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що є підставою для визнання їх протиправними і скасування та задоволення позову.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

З огляду на викладене суд також стягує на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі пропорційно до розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 22.07.2019 року №, №.

3. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь Акціонерного товариства «Державна продовольча-зернова Корпорація України» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 1; ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; ) судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 19 210,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій

Дата складання повного тексту рішення - 08 грудня 2020 року