Справа № 545/2535/20
Суддя: Путря О. Г.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/2535/20
Провадження № 2-а/545/109/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Путрі О.Г.

при секретарі Кузуб Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП Шматко Тараса Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06.09.2020 року відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки адміністративне правопорушення не скоював, в його діях відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, не являється суб`єктом вказаного правопорушення, швидкість руху автомобіля вимірювалась інспектором поліції не в автоматичному, а в ручному режимі, та дані з лазерного вимірювача Trucam LTI 20/20 не можуть бути використані як доказ, оскільки даний пристрій відсутній у вичерпному переліку технічних приладів і засобів, визначеному законом.

Відповідач інспектор роти № 3 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Шматко Т.С. направив на адресу суду відзив на позов ,вважає позов безпідставним.

Вказав, що винесена ним постанова є законною, оскільки своїми діями позивач порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Факт правопорушення, яке вчинив позивач , підтверджується відеозаписом , відзнятим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20, який є придатним до застосування та може використовуватися як в автоматичному так і в ручному режимі. Позивач є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП, оскільки відповідальність за даною статтею настає за вчинення правопорушень, які зафіксовані як в ручному так і в автоматичному режимі. В задоволенні позову прохав відмовити та розгляд справи провести у його відсутність.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній вказав, що оскільки прилад TruCam LTI20/20 використовувався інспектором в спосіб не передбачений законодавством, його покази не можуть бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, до адміністративної відповідальності його притягнуто не правомірно, прохає позов задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує.

Від представника третьої особи УПП в Полтавській області на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку , що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав . Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.5 ч.1 ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

У відповідності до ст.222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, щодо порушень правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом .

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП , адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судом встановлено, що 06.09.2020 року інспектором роти №3 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Шматко Т.С. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 06.09.2020 року о 14-53 год. в м. Полтаві по вул. Європейській,157, керуючи транспортним засобом Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 93 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населенному пункті на 43 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно вимог п. 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення водіями встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Судовим розглядом встановлено,що факт вчинення правопорушення зафіксовано на прилад TruCam номер № ТС000776 , розгляд справи про адміністративне правопорушення фіксувався за допомогою службової нагрудної відеокамери , яка розміщена на одязі поліцейських.

Що стосується доводів позивача про те, що правопорушення зафіксоване в ручному, а не в автоматичному режимі, суд приходить до висновку, що вони не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

На долученому відповідачем до матеріалів справи відеозапису з приладу TruCam номер № ТС000776 ( диск долучений відповідачем до відзиву, запис № 1 під номером 15994040/3_8С000_0906_145333 , який був досліджений судом , зафіксовано, що прилад було наведено саме на автомобіль, під керуванням позивача ( про що свідчить оптичний приціл ) та чітко видно номерний знак автомобіля НОМЕР_1 .

З цього ж відеозапису вбачається, що автомобіль під керуванням позивача рухався зі швидкістю 95 км/год.

У зв`язку з наявністю максимально допустимої похибки при вимірюванні швидкості руху +- ( плюс мінус ) 2 км/год. в оскаржуваній постанові значиться швидкість руху транспортного засобу позивача 93 км/год.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року, затверджений тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam зареєстровано в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

Можливість використання виробу TruCam LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc. підтверджена експертним висновком від 27.09.2018 року № 04/02/03/3008, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому зазначено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечено конфіденційність, цілісність та автентичність зареєстрованих даних .

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17952 від 24.12.2019 р. , виданого ДП « Укрметртестстандарт » Мінекономрозвитку України, чинного до 24.12.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС 000776 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі 2 км/год.

Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС 000776 пройшов періодичну повірку, сертифікат якої був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та даний прилад може використовуватися в ручному режимі.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на інші електронні носії.

Отже зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту ії фіксації приладом TruCam.

З огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд вважає, що показання приладу TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС 000776 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п. 12.4 ПДР в розумінні ст.ст. 73-75 КАС України.

Що стосується доводів позивача про те, що він не являється суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки дана стаття розповсюджується лише на адміністративні правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, суд приходить до висновку, що вони не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно примітки до ст. 122 КУпАП вбачається, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень , зокрема у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Таким чином, приміткою до статті передбачено два види фіксації правопорушень : які зафіксовані в автоматичному режимі суб`єктом яких є відповідальна особа, визначена ч. 1 ст. 14-2 КУпАП та не в автоматичному режимі суб`єктом яких є особа,яка керувала транспортним засобом в момент вчинення правопорушення.

Згідно вимог ч.1 ст.77 , ч.1 ст.90 КУпАП , кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких грунтуються її вимоги та заперечення , а суд оцінює докази , які є у справі , за своїм внутрішнім переконанням , що грунтується на їх безпосередньому , всебічному , повному та об"єктивному дослідженні. Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів , які б свідчили про обгрунтованість заявлених позовних вимог . Натомість відповідач, будучи суб"єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову , довів правомірність оскаржуваної позивачем постанови .

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова складена повноважною особою , за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, розмір штрафу відповідає вимогам санкції ч.1 ст.122 КУпАП, інспектор патрульної поліції при винесенні постанови діяв на підставі закону та в межах наданих йому повноважень.

Враховуючи вище викладене, суд вважає , що позовні вимоги є незаконними , необгрунтованими та такими , що не підлягають задоволенню .

Керуючись ст. ст. 2,6, 8-10,14,77,246,250, 286 КАС України, суд,-

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( адреса реєстрації : АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 3 батальйону УПП у Полтавській області ДПП Шматко Тараса Сергійовича ( службова адреса : Полтавська область Полтавський район с. Розсошенці вул. Кременчуцька , 2-В ), третя особа - Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП ( юридична адреса : Полтавська область Полтавський район с. Розсошенці вул. Кременчуцька , 2-В ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Г. Путря