Справа № 440/2554/20
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 р. Справа № 440/2554/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава у справі № 440/2554/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 592 від 21.04.2020 про порушення службової дисципліни та притягнення до дисциплінарної відповідальності у частині звільнення зі служби в Національній поліції України за порушення службової дисципліни старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 175 о/с від 24.04.2020 в частині звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України з 25.04.2020, допустити до негайного виконання рішення суду в цій частині.

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 у задоволенні вказаного адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року у справі № 440/2554/20 та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржувані накази суперечать вимогам Закону України "Про Національну поліцію" та Дисциплінарного статуту Національної поліції України, прийняті без урахування всіх обставин у справі. Стверджував, що підстав для звільнення позивача, як крайнього заходу дисциплінарного впливу, у відповідача не було. Крім того, зазначає, що ним не було порушено приписи п. 6 розд. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, оскільки він не виявляв та не отримував інформації про кримінальне правопорушення чи іншу подію, тому не мав підстав для затримання людей чи охорони місця події.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 07.11.2015 по 24.04.2020 року проходив службу в органах Національної поліції.

З матеріалами службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Полтавській області від 10.03.2020 № 261 встановлено, що 07.03.2020 о 21:30 до ГУНП в Полтавській області надійшла інформація про те, що цього дня по вул. Героїв Сталінграда, 6, м. Полтави, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Nissan Note, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_2 та автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_2 , імовірно під керуванням поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Полтавського районного відділення поліції Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 . За попередньою інформацією в автомобілі ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_2 також перебував власник транспортного засобу старший інспектор-черговий сектору реагування патрульної поліції №1 Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 . На місце події одразу виїхали працівники відділу інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення ГУНП в Полтавській області, які встановили, що працівниками Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП України відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 400652 за ст. 124 КУпАП (за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 400707 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції). Також на місці ДТП перебував власник транспортного засобу ВАЗ 21099 ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак відносно нього не складалися адміністративні матеріали, оскільки на це не було законних підстав. У подальшому автомобіль ВАЗ 21099 було евакуйовано на штраф-майданчик.

В межах службового розслідування, призначеного за фактом порушення службової дисципліни поліцейськими СРПП Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП, старшому сержанту поліції ОСОБА_3 та старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення з приводу обставин ДТП, що сталася 07.03.2020. Вказані поліцейські письмово зазначили, що згідно зі статтею 63 Конституції України відмовляються надавати пояснення.

Таким чином, з первинних матеріалів, зібраних дисциплінарною комісією, встановлено, що 07.03.2020 автомобілем ВАЗ 210994-20 д.н.з, НОМЕР_2 , за участі якого сталася ДТП, керував старший сержант поліції ОСОБА_3 . Будь-якої інформації про те, що автомобілем могла керувати інша особа не було надано ні свідками події, ні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які станом на 27.03.2020 взагалі відмовились надавати пояснення.

Однак, 07.04.2020 до ГУНП в Полтавській області самостійно звернулись старший сержант ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 із бажанням надати пояснення з приводу вищезазначених подій. Також ними було надано копії постанов Октябрського районного суду м. Полтави від 27.03.2020 у справах №№ 554/2167/20, 554/2169/20, якими провадження про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпаП України та ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 07.03.2020 під час виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Nissan Note, д.н.з. НОМЕР_1 його автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_3 керував його знайомий ОСОБА_4 .

В межах службового розслідування ОСОБА_4 був опитаний за місцем його роботи (гаражний кооператив по вул. Серьогіна 9А, м. Полтава), проте він відмовився надавати пояснення, керуючись ст. 63 Конституції України.

На підставі наведеного, за результатами службового розслідування встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_3 та старший лейтенант поліції ОСОБА_1 стали безпосередніми свідками правопорушення, яке вчинив згідно їхніх пояснень ОСОБА_4 . Відповідно до свідчень самого ОСОБА_4 останній злякався відповідальності, а тому залишив місце ДТП, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП.

21.04.2020 начальником ГУНП в Полтавській області затверджено висновок службового розслідування (а.с. 41-52), яким за грубе порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 18 Законом України Про Національну поліцію, п. 1, 2, 3, 6, 11 ч. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.6 р.ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 та Присяги працівника поліції, старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції №1 Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарна комісія вважає за необхідне звільнити зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Полтавській області від 21.04.2020 року № 592 за скоєння дисциплінарного проступку, грубе порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, п. 1, 2, 3, 6, 11 ч. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту, п. 6 Розділу П Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, та Присяги працівника поліції, що виразилось у невжитті будь-яких заходів щодо запобіганню правопорушення, його припинення, установлення та затримання ОСОБА_4 , який вчинив правопорушення та втік з місця події, що призвело до не притягнення останнього до адміністративної відповідальності та наслідків, що підірвали авторитете Національної поліції України, старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції (а.с. 136-137).

Згідно наказу ГУНП в Полтавській області від 24.04.2020 року № 175 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції № 1 Полтавського районного відділення поліції Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с. 138).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, приймаючи оскаржувані накази, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII).

Згідно ст. 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За приписами ст. 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до пп. 5 п. 1 ст. 23 Закону №580-VIII поліція здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Пунктом 6 розд. ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100 (далі Порядок № 100), поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції "102" і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Наказом МВС України 1179 від 09.11.2016 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, які поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як в робочий, так і в неробочий час, поліцейський зобов`язаний дотримуватись норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику.

Згідно з абзацами 6, 7, 8, 10 пункту 1 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Колегією суддів встановлено, що наявними у справі матеріалами службового розслідування, а також письмовими поясненнями позивача, як були надані до матеріалів службового розслідування 07.04.2020 підтверджено те, що позивач не повідомляв ні працівників патрульної поліції під час оформлення матеріалів ДТП, ні на номер екстреного виклику поліції "102", ні свого безпосереднього керівника, ні членів комісії, яка проводила службове розслідування про, те що ОСОБА_4 керував транспортним засобом під час ДТП 07.03.2020 року. У своїх поясненнях від 07.04.2020 позивач зазначає, що на наступний день (08.03.2020) позивач спілкувався із ОСОБА_4 з приводу вказаних подій, однак лише через місяць, а саме 07.04.2020 позивач повідомив про те, що ОСОБА_4 був за кермом транспортного засобу, який вчинив ДТП та надав контактний номер телефону.

Таким чином, всупереч наведеному старший лейтенант поліції ОСОБА_1 став безпосереднім свідком правопорушення, яке за його словами вчинив його знайомий ОСОБА_4 , свідомо проігнорував обов`язок повідомити за номером екстреного виклику поліції "102" про ДТП, скоєне за його поясненнями ОСОБА_4 , що перебував з ним в одному автомобілі; неповідомлення працівникам поліції, які прибули на місце ДТП про особу ОСОБА_4 , який за поясненнями позивача скоїв ДТП, чим грубо порушив вимоги п. 6 розділу ІІ, п.п. 1 п. 1, п.п. 2 п. 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 №111, п.п. 5 п. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію".

Окрім того, всупереч п. 6 р. ІІ Порядку №100, позивач не вчинив дій, спрямованих на встановлення поліцією особи громадянина ОСОБА_4 та його затримання.

На підставі наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач грубо порушив вимоги п. 6 Розділу П Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, а також п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 2 ст. 18 Законом України Про Національну поліцію, п. 1, 2, 3, 6, 11 ч. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту та Присягу працівника поліції, що виразилось у невжитті будь-яких заходів щодо запобіганню правопорушення, його припинення, установлення та затримання ОСОБА_4 , що призвело до непритягнення останнього до адміністративної відповідальності та наслідків, що підірвало авторитет Національної поліції України.

Позивачем на спростування вказаних висновків матеріалів службового розслідування не надано жодних належних та допустимих доказів до матеріалів справи.

При цьому з огляду на наявні матеріали службового розслідування, колегія суддів вважає безпідставним довід апеляційної скарги, що позивач не виявляв та не отримував інформації про кримінальне правопорушення чи іншу подію, тому не мав підстав для затримання людей чи охороняти місце події та у зв`язку з чим не порушував приписи п. 6 розд. ІІ Порядку №100.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, приймаючи оскаржувані накази від 21.04.2020 №592 та від 24.04.2020№ 175 о/с, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача у справі.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року по справі №440/2554/20 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційних скарг, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі №440/2554/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Я.М. Макаренко З.О. Кононенко