Справа № 200/7508/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 р. Справа№200/7508/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участі:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: Кошель А.С.

представника відповідача: Барабан В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним і скасування наказу, поновленні на роботі, -

У С Т А Н О В И В:

12 серпня 2020 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним і скасування наказу, поновленні на роботі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

30 листопада 2011 року ОСОБА_1 Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №551 о/с від 02.12.2011 року прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України

06 листопада 2015 року позивача наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області № 402 о/с звільнено з органів внутрішніх справ України.

06 листопада 2015 року наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 51 о/с від 07.11.2015 року позивача прийнято на службу до Національної поліції України в Донецькій області.

10 квітня 2020 року наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Донецькій області генерала поліції третього рангу Семенишина Миколи Олександровича № 717 призначено службове розслідування відносно позивача.

15 травня 2020 року наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Донецькій області генерала поліції третього рангу Семенишина Миколи Олександровича № 990 за результатами проведеного службового розслідування на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

10 липня 2020 року наказом Головного управління Національної поліції України в Донецькій області № 290 о/с від 10.07.2020 року старшого сержанта поліції ОСОБА_1 - поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Костянтинівського

відділення поліції Бахмутського відділу поліції (Позивача) звільнено зі служби в Національній поліції України.

Позивач вважає такі дії відповідача щодо звільнення протиправними, з огляду на наступне.

Зазначає що статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, зокрема, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (частина друга). Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (частина третя). Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частина четверта). У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів (частина п`ята).

На час винесення наказу про звільнення позивача зі служби в поліції постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області скасовано (рішення від 26.06.2020 року додається), справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на теперішній час ще слухається в Донецькому апеляційному суді і рішення по справі не прийняте.

Комісією при винесенні висновку службового розслідування не було враховано вказаних обставин та ту обставину, що станом на час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у останнього не було не знятих дисциплінарних покарань.

Просить суд:

Визнати протиправним, незаконним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Донецькій області № 990 від 15.05.2020 року про накладення на старшого сержанта поліції ОСОБА_1 - поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Костянтинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Визнати протиправним, незаконним та скасувати наказ Головного Управління Національної поліції в Донецькій області № 290 о/с від 10.07.2020 року про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 - поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Костянтинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції зі служби в Національній поліції України.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області, (; Адреса: пр. Нахімова, 6.86, м. Маріуполь, Донецька область. 87517) поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Костянтинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області, (; Адреса: пр. Нахімова, 6.86, м. Маріуполь, Донецька область, 87517) на користь ОСОБА_1 суми втраченого заробітку за час вимушеного прогулу з 10 липня 2020 року по час винесення рішення суду.

05 жовтня 2020 року відповідачем надано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено наступне.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України "Про Національну поліцію", Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», від 15.03.2018 року,наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України».

Згідно ст.. 11 Закону№ 2337 - VIII За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до (Наказу - 893) Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до ст. 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11 ) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

ОСОБА_1 проходив службу поліцейським СРПП № 1 Костянтинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області.

09.04.2020 року під час проведення звірки з Управлінням Патрульної Поліції в Донецькій області ДПП Національної поліції України встановлено факт складання 06.04.2020 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч.І ст. 130 КУпАП відносно поліцейського СРПП №1 Костянтинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Д.Осовицького. Крім того, щодо останнього 06.04.2020 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 та ч.І ст. 126 КУпАГІ.

На підставі наказу ГУНП в Донецькій області від 10.04.2020 № 717 за вказаним фактом проведено службове розслідування. Встановлено, що ввечері 05.04.2020 Д. Осовицький на автомобілі «Shkoda Oktavia» н.з. НОМЕР_1 приїхав до буд. 400 по вул. Трудовій м. Костянтинівки, де зустрівся з поліцейським СРПП №4 Костянтинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Д. Коваленком. Перебуваючи в салоні автомобіля, вони випили пива, після чого на зазначеному автомобілі під керуванням Д. Осовицького поїхали до м. Краматорська.

06.04.2020 приблизно о 02.20, в місті Краматорську по вул. Парковій біля буд.38 екіпажем патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП Національної поліції України під час несення служби за порушення ПДР України (здійснив зупинку транспортного засобу ближче, ніж ЗО метрів від дорожнього знаку 5.41.1 «пункт зупинки автобусу») зупинено автомобіль «Shkoda Oktavia» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . На прохання працівників поліції пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на вищевказаний транспортний засіб Д.Осовицький відмовився. В автомобілі як пасажир знаходився поліцейський СРПП № 4 Костянтинівського ВП старший сержант поліції ОСОБА_3 .

Всупереч вимогам п. 6 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, який зобов`язує поліцейського утримуватись від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні службові обов`язки, а також підривають авторитет Національної поліції України, грубо порушуючи Конституцію, закони України, Присягу працівника поліції, ризикуючи життям і здоров`ям пасажира та інших громадян, позивач керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, він близько двох годин відмовлявся виконувати законні вимоги поліцейських під час виконання їх службових обов`язків, тому весь цей останній час останні не мали змоги нести службу з охорони публічного порядку та безпеки. З метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 порушуючи п. 11 ч.З ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з неповагою ставлячись до честі і гідності інших поліцейських, висловлювався нецензурною лайкою, вводив в оману посадових осіб, які документували адміністративне правопорушення, пересідаючи з крісла водія на пасажирське, вигадуючи історії про вигул неіснуючої собаки та не пред`являючи посвідчення водія. Отже, позивач усвідомлював, що скоїв адміністративне правопорушення та допустив грубе порушення службової дисципліни. Намагаючись уникнути дисциплінарної відповідальності за скоєний вчинок, порушуючи п. 11 ч. З ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ОСОБА_4 не доповів безпосередньому керівнику про факт складання відносно нього адміністративних матеріалів, одразу звернувся з рапортом про звільнення зі служби в поліції, а наступного дня відкликав його. Відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України п.1 ч.б ст. 19 обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського є вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Отже, позивач добре усвідомлював, що за своєю поведінкою грубо порушує службову дисципліну та скоює вчинки, несумісні з подальшим проходженням служби в поліції.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 06 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на один рік.

Постановою Донецького апеляційного суду Апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Наказом ГУНП в Донецькій області від 10.07.2020 № 299 о/с відповідно до розділу VII Закону України «Про Національну поліцію» за п.6 ч.І ст.77 звільнений з поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено термін для усунення виявлених недоліків.

03.09.2020 року через канцелярію суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про усунення виявлених судом недоліків.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження та провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначене судове засідання на 15 жовтня 2020 року.

05 жовтня 2020 року через канцелярію суду надійшла заява Головного управління національної поліції в Донецькій області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з порушенням строків звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року суд відмовив в клопотанні відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

15 жовтня 2020 року суд відклав розгляд справи на 16 листопада 2020 року.

15 жовтня 2020 року через канцелярію суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року суд повернув заяву позивача від 15.10.2020 року.

30 жовтня 2020 року через канцелярію суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року суд залишив цю заяву без руху та надав позивачу строк для подання заяви про поновлення процесуальних строків із зазначенням поважних причин пропуску строку.

30 жовтня 2020 року через канцелярію суду надійшла заява позивача про поновлення строку на звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року суд повернув позивачу заяву про збільшення позовних вимог від 30 жовтня 2020 року.

16 листопада 2020 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з його хворобою.

16 листопада 2020 року суд відклав розгляд справи на 08 грудня 2020 року.

08 грудня 2020 року позивач та представник позивача в судове засідання з`явилися. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача 08 грудня 2020 року в судове засідання з`явився. Проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 який є громадянином України відповідно до паспорту серія НОМЕР_2 виданого Костянтинівським МВ ГУМВС України в Донецькій області 23.01.2007 року. ІН № НОМЕР_3 (т.1 а.с.7-9).

Відповідачем є Головне управління національної поліції в Донецькій області яке є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень у даних правовідносинах.

Згідно даних трудової книжки НОМЕР_4 позивач ОСОБА_1 був прийнятий на службу в ГУМВС України в Донецької області 30.11.2011 року (т.1 а.с.10-12).

10 квітня 2020 року наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Донецькій області генерала поліції третього рангу Семенишина Миколи Олександровича № 717 призначено службове розслідування відносно позивача (т.1 а.с.18).

Висновком службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 17.04.2020 року, затвердженого начальником ГУНП в Донецькій області, зазначено що відомості що стали підставою для проведення службового розслідування підтвердилися.

За порушення службової дисципліни ОСОБА_1 було вирішено звільнити зі служби в поліції (т.1 а.с.25-45).

15 травня 2020 року наказом начальника Головного Управління Національної поліції в Донецькій області генерала поліції третього рангу Семенишина Миколи Олександровича № 990 за результатами проведеного службового розслідування на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (т.1 а.с.19-23).

Постановою ДПО18 № 778591 від 06.04.2020 року було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (т.1 а.с.145).

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області по справі № 233/1890/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції МВС України були задоволені. Постанова ДПО18 № 778591 від 06.04.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП була скасована (т.1 а.с.46-51).

Протокол ДПР18 № 298583 від 06.04.2020 року був складений відносно ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення,передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП (т.1 а.с.146).

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 06.07.2020 року по справі № 234/6505/20 від 06.07.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (т.1 а.с.231-232).

Постановою Донецького апеляційного суду від 26.08.2020 року по цієї ж справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанова Краматорського міського суду Донецької області від 06.07.2020 року залишена без змін (т.1 а.с.159, 232а-241).

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 06.04.2020 року вони були залучені працівниками поліції для складення протоколу про адміністративну правопорушення відносно ОСОБА_1 . Зі слів цих свідків у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння та йому будо запропоновано робітниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в наркологічному диспансері м. Краматорська, на що останній відмовився (т.1 а.с.147-148).

Згідно пояснень свідка ОСОБА_7 саме він складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 06 квітня 2020 року він патрулював м. Краматорськ, біля 02-00 годин разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Під час патрулювання разом з напарницею побачили автомобіль Skoda Octavia, припаркований біля зупинки громадського транспорту, що забороняється ПДР. У зв`язку із зазначеним він підійшов до вказаного автомобіля, за кермом сидів ОСОБА_1 , однак останній не вийшов з авто, з працівниками поліції спілкуватися не став, натомість з переднього пасажирського сидіння вийшов чоловік, який вислухав зауваження поліцейського та повідомив, що зараз він з товаришем поїде. Зазначена поведінка водія, а саме уникнення спілкування з працівниками поліції, викликала у поліцейських підозру, тому працівники поліції дочекалися, коли автомобіль рушить. Після того, як транспортний засіб поїхав, патруль почав слідувати за ним, за допомогою сигнальних маячків, якими оснащено службову машину поліції, дав сигнал водію автомобіля Skoda Octavia про необхідність зупинитися. Через деякий короткий проміжок часу автомобіль зупинився і в той момент, коли працівники поліції підійшли до машини, з правих пасажирських передньої та задньої дверей вискочили двоє чоловіків та почали тікати. Свідок повідомив, що одним з цих чоловіків був саме ОСОБА_10 , який перебував за кермом, коли він з напарницею підходив до машини у перший раз для того, щоб вказати водію на неналежну зупинку біля зупинки громадського транспорту. Свідок звернув увагу, що бачив, як перед тим, як тікати від працівників поліції, ОСОБА_1 пересів з місця водія на заднє пасажирське сидіння (т.1 а.с.154).

Таки саме пояснення надали свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були у складі екіпажу патрульної поліції (а.с.150-153).

10 липня 2020 року наказом Головного управління Національної поліції України в Донецькій області № 290 о/с від 10.07.2020 року старшого сержанта поліції ОСОБА_1 - поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Костянтинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції (Позивача) звільнено зі служби в Національній поліції України (т.1 а.с.70).

Відповідно до службової характеристики ОСОБА_1 останній є не дисциплінованим, безініціативним, неодноразово допускав порушення службової дисципліни. Однак, під час проходження служби в Бахмутському ВП ГУНП в Донецькій області до дисциплінарної відповідальності не притягувався (т.1 а.с.71-72).

Згідно з Довідкою від 25.09.2020 року № 26416/202/02-2020 ОСОБА_1 за час проходження служби мав наступні дисциплінарні стягнення:

- усне зауваження, оголошено наказом Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 26.03.2013 року № 178;

- усне зауваження, оголошено наказом Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 09.12.2013 року № 631;

- сувора догана, оголошена наказом Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 20.11.2018 року № 309;

- звільнення зі служби в поліції оголошено наказом ГУНП в Донецькій області від 15.05.2018 року № 990.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини які склалися між сторонами регулюються Законом України «Про Національну поліцію» № 580 (далі Закон №580), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України", затвердженої Наказом МВС, від 12.03.2013 року №230 (далі Інструкція №230), Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Закон №3460).

Щодо строків звернення до суду.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено що позивачем оскаржуються два накази наказ Головного управління Національної поліції № 990 від 15.05.2020 року про порушення службової дисципліни окремими працівниками Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання та наказ Головного управління Національної поліції № 290 0/с від 10.07.2020 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в Національної поліції України.

Що стосується наказу Головного управління Національної поліції № 990 від 15.05.2020 року про порушення службової дисципліни окремими працівниками Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області та їх покарання.

Судом встановлено що позивач ознайомився з цим наказом 09.07.2020 року відповідно до відомості про ознайомлення з наказом (т.1 а.с. 248).

З позовною заявою звернувся 10 серпня 2020 року, тобто без пропуску місячного строку на звернення до суду.

Що стосується наказу Головного управління Національної поліції № 290 о/с від 10.07.2020 року про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , то відповідно до власної розписки він отримав копію цього наказу 10.07.2020 року (а.с.80).

З позовною заявою звернувся 10 серпня 2020 року, тобто без пропуску місячного строку на звернення до суду.

Отже строк на звернення до суду, встановлений ч.5 ст.122 КАС України, позивачем не порушений.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язкам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб кореспондує право фізичних та юридичних осіб очікувати що ці органи та посадові особи будуть діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону №580 визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно зі ст. 7 Закону № 580, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Відповідно до ст. 5 Закону № 3460 за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі ст. 14 Закону №3460, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до пп.2.2.5. Інструкції №230 , службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі скоєння особою РНС адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.5 Інструкції № 230 передбачено, що підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Статтею 12 Закону №3460 на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Відповідно до статті 14 Закону №3460 звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно зі ст. 77 Закону № 580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Судом було встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції №717 від 10 квітня 2020 року призначено проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни старшим сержантом ОСОБА_1 .

Суд відхиляє твердження позивача, що у разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що матеріали про вчинення поліцейським ОСОБА_1 адміністративного правопорушення не надходили до органу поліції, тому що ОСОБА_1 під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення надав посадовим особам наряду патрульної поліції неправдиві відомості щодо себе, зазначивши що він ніде не працює (т.1 а.с.146).

В ході службового розслідування було відібрано пояснення у патрульних поліцейських, які складали адміністративні матеріали стосовно позивача, пояснення позивача та свідків.

За змістом висновку про результати службового розслідування щодо позивача особи, які проводили службове розслідування, прийшли до переконання про вчинення ним дисциплінарного проступку, про що свідчить протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а також пояснення інспекторів поліції, які склали вказаний протокол.

Отже, суд констатує, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Судом також встановлено, що протокол ДПР18 № 298583 від 06.04.2020 року був складений відносно ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення,передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 06.07.2020 року по справі № 234/6505/20 від 06.07.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на один рік.

Постановою Донецького апеляційного суду від 26.08.2020 року по цієї ж справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанова Краматорського міського суду Донецької області від 06.07.2020 року залишена без змін.

Таким чином, в цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Пунктами 1, 2 статті 18 Закону № 580 встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно зі статтею 19 Закону № 580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 64 Закону № 580 особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Враховуючи викладене вище, суд встановив, що позивач власними діями порушив Закон України «Про Національну поліцію», Дисциплінарний статуту органів внутрішніх справ України, Присягу на вірність Українському народові, Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Таким чином, в даному випадку позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки ним було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Враховуючи встановлений факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд вважає правомірними та обґрунтованими спірні накази та, відповідно, відсутніми підстави для їх скасування та задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача поновити на посаді позивача та стягнути на його користь суму втраченого заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню, як похідні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Таким чином, суд встановив що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші протии Україн від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оскільки позивач відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання про стягнення судового збору судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним і скасування наказу, поновленні на роботі, відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті та його вступну та резолютивну частину проголошено в судовому засіданні 08 грудня 2020 року

В повному обсязі рішення складене 09 грудня 2020 року.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Хохленков