Справа № 420/8997/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8997/20
07 грудня 2020 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглядаючи за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
15 вересня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» до Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить суд визнати протиправними рішення Державної фіскальної служби України щодо неприйняття до реєстрації податкових накладних ТОВ «ТРАНСДОСВІТ» від 13.09.2017 року №№ 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83 та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «ТРАНСДОСВІТ» від 30.08.2017 року №№ 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81 за датою їх подання.
Ухвалою від 21 вересня 2020 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.
08 вересня 2020 року ухвалою продовжено товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» строк усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви з уточненими позовними вимогами (з копією відповідачу).
Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року у задоволенні клопотань представника відповідача про розгляд справи №420/8997/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії за правилами загального позовного провадження у режимі відеоконференції та про зупинення провадження у справі - відмовлено.
Вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Предметом розгляду даної справи є рішення Державної фіскальної служби України щодо неприйняття до реєстрації податкових накладних ТОВ «ТРАНСДОСВІТ» від 13.09.2017 року №№ 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, які на думку позивача викладені у квитанціях про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 13.09.2017 року.
Тобто, позивачем оскаржуються рішення відповідача щодо неприйняття до реєстрації податкових накладних, які за своєю природою є схожі рішенням про відмову у реєстрації податкових накладних, а відтак підхід до обчислення строків позовної давності щодо таких рішень, які безпосередньо не впливають на розмір грошового (податкового) зобов`язання платника податків є однаковим.
При цьому, позивачем до суду було направлено дану позовну заяву службою кур`єрської доставки 11 вересня 2020 року, тобто майже через три роки з моменту виникнення спірних правовідносин та з моменту, коли позивач дізнався про порушення його прав оскаржуваними рішеннями.
Згідно ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до абз.1 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Суд зазначає, що як вбачається із заяви про поновлення строку звернення до суду, позивач погоджується з тим, що він звернувся до суду з даною позовною заявою із порушенням 6-місячного строку звернення, однак вважає, що причини пропуску такого строку є поважними та що існують обґрунтовані підстави для його поновлення.
Суд зазначає, що Верховний Суд у своїй постанові від 24.04.2020 року у справі №520/6859/19 висловив правовий висновок, що застосовуючи саме системний аналіз норм Податкового кодексу України, враховуючи сутність і зміст спірних правовідносин, Суд дійшов висновку, що законодавець в абзаці першому пункту 56.18. статті 56 Кодексу під висловом «або інше рішення контролюючого органу» розумів саме рішення контролюючого органу, яке безпосередньо впливає на розмір грошового (податкового) зобов`язання платника податків.
Така позиція була повторно висловлена Верховним Судом у постанові від 02.07.2020 року по справі №1.380.2019.006119, в якій предметом спору є оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, щодо яких не здійснювалось досудове оскарження.
Так, Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що:
«…пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу.
Верховний Суд, розглядаючи справу №520/6895/19, спірним питанням у якій було застосування строку звернення до суду при оскарженні наказу про проведення перевірки, у постанові від 24 квітня 2020 року застосував системний аналіз норм Податкового кодексу України, врахував сутність і зміст спірних правовідносин, в результаті чого дійшов правового висновку, що законодавець в абзаці першому пункту 56.18. статті 56 Кодексу під висловом «або інше рішення контролюючого органу» розумів саме рішення контролюючого органу, яке безпосередньо впливає на розмір грошового (податкового) зобов`язання платника податків. З огляду на те, що Податковий кодекс України не встановлює спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження наказу про призначення перевірки, то в зазначеному випадку застосуванню підлягав загальний строк звернення до суду, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України.
…Зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної, у яких ризики порушення норм податкового законодавства несе не лише особа, яка зобов`язана забезпечити реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, не дозволяє поширити на них порядок і строки оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, визначені пунктом 56.18 статті 56 ПК України, а саме - оскарження у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів, що дає підстави вважати, що встановлена у пункті 56.18 статті 56 ПК України можливість оскаржити «інше рішення контролюючого органу» у будь-який момент після отримання такого рішення не стосується рішень Комісії контролюючих органів щодо реєстрації податкових накладних / розрахунків коригувань до податкових накладних або відмови у їх реєстрації.
При цьому, незважаючи на те, що судом сформульовано у цій постанові правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку інших рішень контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору, це не змінює підхід до нормативного розуміння застосування строку звернення до суду у справах цієї категорії.
Варто врахувати, що Верховний Суд здійснив відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах в частині, що положення пункту 56.18 статті 56 ПК України є спеціальними по відношенню до приписів статті 122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження, строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН становить 1095 днів, викладеного у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року (справа №640/46/19), від 17 лютого 2019 року (справа №813/4921/17).
Враховуючи ж питання, яке поставлено перед судом у межах цієї справи, а також зміст спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне сформулювати правовий висновок, відповідно до якого строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, визначається частиною першою статті 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів».
Отже, правова позиція щодо строків звернення до суду з вимогами про скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, тобто рішень, які безпосередньо не впливають на розмір грошового (податкового) зобов`язання платника податків, змінилась ще у жовтні 2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
Суд зазначає, що позивач повинен дотримуватись вимог процесуального законодавства, та у випадку виявлення порушень своїх прав рішенням суб`єкта владних повноважень та за наявності неоднозначної практики застосування строків судового оскарження зобов`язаний добросовісно, без зловживання своїми процесуальними правами та без затягування, звертатись до суду з відповідними позовними заявами.
Необґрунтоване затягування позивачем моменту звернення до суду на підставі зміни практики застосування судами норм процесуального законодавства є недопустимим.
Відтак, суд доходить висновку, що позивачем у заяві про поновлення строку не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та не надано належного обґрунтування підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Таким чином, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду слід відмовити, клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задовольнити та позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії слід залишити без розгляду.
Керуючись ст.ст. 240-245, 248, 256, 295 КАС України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.
Клопотання представника позивача про залишення позову без розгляду задовольнити.
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вовченко O.A.