Справа № 804/4206/17
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 804/4206/17

адміністративне провадження № К/9901/4552/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу № 804/4206/17

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення заборгованості, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 21 лютого 2018 року, прийняте у складі судді Дєєва М.В. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду 29 листопада 2018 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач), суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

в с т а н о в и в :

04 червня 2017 року Криворізьке центральне обєднане Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось до суду з позовом до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі по тексту відповідач), в якому, просило стягнути з відповідача на користь УПФУ заборгованість в розмірі 1543990,78 грн. (заборгованість по списку № 1 - 1535874,14 грн., по списку № 2 - 8116,64 грн.).

В обґрунтування позову зазначено, що Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій в порушення п. 2 розділу Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не сплатив кошти для відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по Списку №1 за період з квітня 2016 року по травень 2017 року в сумі 1535874,14 грн. та по Списку № 2 за період з квітня по травень 2017 року в сумі 8116,64 грн. У добровільному порядку відповідач заборгованість не погасив, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.

Протокольною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року здійснено заміну позивача у справі з Криворізького центрального обєднаного Управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на належного позивача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду 29 листопада 2018 року, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгованість у розмірі 1543990,78 грн., а саме, по списку № 1 в сумі 1535874,14 грн. та по списку № 2 в сумі 8116,64 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зареєстрований в Криворізькому центральному обєднаному Управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.

Відповідно до розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а» та «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», заборгованість відповідача становить: по Списку № 1 в сумі 1535874,14 грн. та по Списку № 2 в сумі 8116,64 грн. Сума заборгованості утворилась внаслідок несплати коштів.

До матеріалів справи долучено розрахунки за квітень 2016 року травень 2017 року, які направлялись Криворізьким центральним ОУПФУ Дніпропетровської області до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій за допомогою засобів поштового звязку.

Надано до матеріалів справи докази призначення пенсії на підставі пункту «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонерам.

На підтвердження здійснення витрат на виплату та доставку пенсій колишнім працівникам відповідача, позивачем надані довідки про виплату пенсій, узгоджені з банком, та акти щодо виплати та доставки пенсії, завірені «Укрпоштою». Підтверджено дійсність понесених витрат.

Встановлено, що Державною службою України з надзвичайних ситуацій видано наказ від 15 травня 2013 року № 224 щодо припинення шляхом приєднання до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального ) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Наказом визнано Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайний ситуацій правонаступником всього майна, прав та обов`язків вищезазначених загонів, що припиняють свою діяльність.

Відповідно до наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01 липня 2009 року № 443 «Про реорганізацію Харківського ВГР(АР)3 шляхом приєднання» - Криворізький ВГР(АР)3 (який було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з наказом ДСНС України від 13 травня 2013 року № 215) є правонаступником прав і обовязків Харківського ВГР(АР)3.

Статутом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби з надзвичайних ситуацій, викладеним у новій редакції 2013 року, визначено, що Загін є правонаступником Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, та підпорядкований ДСНС України.

Таким чином, при винесенні рішення про стягнення боргу з відшкодовування витрат з виплати та доставки пільгових пенсій з відповідача, варто враховувати, що Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби з надзвичайних ситуацій є правонаступником Харківського ВГР(АР)3, Криворізького ВГР(АР)3, Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, тому відшкодовувати витрати повинне враховуючи стаж пенсіонерів здобутий на підприємствах.

Окрім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 травня 2011 року у справі № К-42830/10, встановлено, що наказом від 01 липня 2009 року № 443 Харківський ВГ(АР)3 реорганізований шляхом приєднання до Криворізького воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону (далі Криворізький ВГРЗ), який є правонаступником прав та обов`язків Харківського ВГ(АР)3.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, висновки якого підтримав апеляційний суд, виходив з того, що на відповідача, як платника страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування покладено обовязок по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії по пенсіонерах, які є колишніми працівниками підприємства з різною часткою стажу відпрацьованого на підприємстві. Розмір сум на відшкодування фактичних витрат визначено позивачем з дотриманням вимог визначених пенсійним законодавством, посилання відповідача на відсутність доказів отримання пенсіонерами пільгової пенсії є безпідставною, з огляду на те, що фактична виплата пенсії підтверджується відповідними довідками про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії. Суд першої інстанції зважив на те, що Державною службою України з надзвичайних ситуацій видано наказ від 15 травня 2013 року № 224 щодо припинення шляхом приєднання до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Визнано Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайний ситуацій правонаступником всього майна, прав та обов`язків вищезазначених загонів, що припиняють свою діяльність. Відповідно до наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01 липня 2009 року № 443 «Про реорганізацію Харківського ВГР(АР)3 шляхом приєднання» встановлено, що Криворізький ВГР(АР)3, який було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з наказом ДСНС України від 13 травня 2013 року № 215, є правонаступником прав і обовязків Харківського ВГР(АР)3. Судом першої інстанції визначено, що статутом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби з надзвичайних ситуацій, викладеним у новій редакції 2013 року, визначено, що Загін є правонаступником Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, та підпорядкований ДСНС України. Законодавством не передбачено право правонаступника приймати на свій вибір лише майно та не приймати права та обов`язки.

У поданій касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій у справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, враховуючи межі касаційного перегляду, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.

Як встановлено, Державною службою України з надзвичайних ситуацій видано наказ від 15 травня 2013 року № 224 року щодо припинення шляхом приєднання до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального ) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Наказом визнано Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайний ситуацій правонаступником всього майна, прав та обов`язків вищезазначених загонів, що припиняють свою діяльність.

Відповідно до наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 01 липня 2009 року №443 «Про реорганізацію Харківського ВГР(АР)3 шляхом приєднання» - Криворізький ВГР(АР)3 (який було перейменовано в Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій згідно з наказом ДСНС України від 13 травня 2013 року № 215) є правонаступником прав і обовязків Харківського ВГР(АР)3.

Статутом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби з надзвичайних ситуацій, викладеним у новій редакції 2013 року, визначено, що Загін є правонаступником Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, та підпорядкований ДСНС України.

Таким чином, при винесенні рішення про стягнення боргу з відшкодовування витрат з виплати та доставки пільгових пенсій з відповідача, варто враховувати, що Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби з надзвичайних ситуацій є правонаступником Харківського ВГР(АР)3, Криворізького ВГР(АР)3, Криворізького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Марганецького спеціального воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Олександрійського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, Миколаївського воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону МНС України, тому відшкодовувати витрати повинне враховуючи стаж пенсіонерів здобутий на підприємствах.

Отже, судами належним чином встановлено питання правонаступництва та, відповідно, зроблено обгрунтований висновок, що позивачем правомірно направлено до Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій розрахунки заборгованості сум по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій по списку № 1 та списку № 2.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації - робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" діяв Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", абз. 4 п. 1 ст. 2 якого передбачалось, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Водночас, відповідно до абз. 4 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, відповідно до Закону України "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об`єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, у відповідності до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку.

Стосовно доводів відповідача про те, що відповідно до абз. 5 п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсій працівникам ДВГРЗ ДСНС повинна здійснюватись за рахунок коштів Державного бюджету України, колегія суддів зазначає таке.

Так, в абзаці п`ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Винятком із правила, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах за списком № 1 покриваються підприємствами та організаціями, є лише порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Однак специфіка такого порядку полягає в особливостях пенсійного забезпечення зазначених осіб.

Зі змісту статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вбачається, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у контексті положень статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про те, що порядок, за якого витрати на доставку пільгових пенсій покриваються до 1січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року за рахунок коштів Державного бюджету України, стосується лише витрат на виплату та доставку пенсій, призначених особам за умов, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Оскільки спір у справі стосується стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам гірничорятувального загону відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (список № 1), колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про обов`язок відповідача покривати витрати на виплату та доставку пенсій таким особам.

Порядок відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пенсій врегульовано Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція), відповідно до пункту 6 якої відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій (пункт 6.4 Інструкції).

Як передбачено пунктом 6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

За правилами пункту 6.8 Інструкції відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду України за місцезнаходженням підприємства.

Як встановлено, наявність трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній колишнім працівникам гірничорятувального загону підтверджується довідками.

Оскільки відповідач є правонаступником гірничорятувальних (аварійно-рятувальних) загонів, які припинили своє існування, а також враховуючи його обов`язок відшкодовувати витрати позивача на виплату та доставку пенсій, призначених колишнім працівникам цих загонів відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що розрахунки складені позивачем відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Встановлені у цій справі обставини свідчать, що розмір сум відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій колишнім працівникам підприємства позивачем визначено з дотриманням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції.

Суд підтримує висновки судів попередніх інстанцій щодо обгрунтованості позову.

Суд касаційної інстанції, відповідно до положень частини 2 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення судів - без змін.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 21 лютого 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду 29 листопада 2018 року у справі № 804/4206/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.Л. Мороз А.Ю. Бучик А.І. Рибачук