Справа № 826/3544/16
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/3544/16 Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

за участю секретаря судового засідання Шуст Н.А.

представника відповідача Стретович М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури міста Києва на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури міста Києва про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Прокуратури міста Києва, у якому просить суд:

- поновити ОСОБА_1 строк для подачі до суду адміністративного позову про скасування наказу про звільнення, поновлення на публічній службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язати прокуратуру м. Києва відкликати відомості;

- скасувати наказ в.о. Прокурора міста Києва від 02.11.2015 № 3784к про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури міста Києва;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого прокурора міста Києва;

- стягнути з Прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 04 лютого 2016 року і до моменту фактичного поновлення на публічній службі;

- стягнути з прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані основні та додаткові відпустки за період 2009-2010р.р. та за період 2012-2013р.р. терміном 110 календарних днів, враховуючи дві основні відпустки по 30 календарних днів та дві додаткові відпустки за вислугу років по 15 календарних днів і 20 календарних днів в зв`язку з наявністю двох малолітніх дітей - двійнят: ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_5 , 2010 р.н.;

- зобов`язати Прокуратуру міста Києва поінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади».

Позовні вимоги мотивовані протиправним звільненням позивача із посади старшого прокурора міста Києва під час її перебування у відпустці по догляду за дитиною. Зазначає, що з 03.01.2013 по 03.02.2016 (період перебування її у відпустці по догляду за дітьми) жодного дня не приступала до виконання та не виконувала свої функціональні обов`язки як посадова особа, не мала доступу до документів, до робочого місця, до кабінету, не могла виконувати жодної оперативно-розпорядчої чи адміністративно-господарської функції, перебуваючи при цьому на службі (посада на момент відпустки по догляду за дітьми зберігається за матір`ю дітей) в органах прокуратури, відповідно до гарантій Конституції України. Перебуваючи на службі в органах прокуратури, вона з 2009 року по 10.05.2012 та з 03.01.2013 по 04.02.2016 не була допущена до участі в управлінні державними справами, до служби в прокуратурі, не приймала жодного рішення, не вчиняла жодної дії чи бездіяльності, пов`язаної з виконанням професійних обов`язків, не створювала, не здійснювала та не могла здійснювати заходи, спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_7 , так як знаходилася у відпустці по догляду за дітьми.

Крім того ОСОБА_1 перебувала в часи правління ОСОБА_7 на службі менше року - в період виходу з відпустки, з 10.05.2012 по 03.01.2013 і перебувала не на керівних посадах, тобто на таких, на яких не розповсюджується дія Закону України «Про очищення влади», так як керівні посади позивач за часи служби взагалі не обіймала.

Позивач вважає, що коли вона знаходилася у відпустці по догляду за дітьми згідно наказу прокурора міста Києва, не було жодного чинного нормативно-правового акту, який би визначав, що перебування у такій довготривалій відпустці потребує написання яких-небудь заяв чи здійснення перевірок особи під час її перебування у відпустці по догляду за дітьми, а не в період виконання нею функціональних обов`язків, а відтак на її думку, вона не може нести відповідальність у вигляді заборони, встановленої у ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», лише на підставі самого факту неподання заяви неуповноваженою особою та такою, що не перебувала на службі - не виконувала професійну діяльність в зв`язку з відпусткою по догляду за дітьми. Позивач керувалася внутрішнім документом - наказом прокурора міста Києва про надання їй відпустки по догляду за дітьми. Інших наказів чи розпоряджень ОСОБА_1 не отримувала від свого роботодавця.

Позивач наголошує, що приписи Закону України «Про очищення влади» щодо критеріїв віднесення державних службовців до категорії осіб, на яких розповсюджується люстрація, де-факто виходять з презумпції їх вини, що є неприпустимим з огляду на положення ст. 62 Конституції України. Застосування до неї заборони, встановленої в Законі України «Про очищення влади», призвело до порушення її прав, які закріплені в Загальній декларації прав людини та Міжнародному пакті про економічні, соціальні та культурні права.

Наголошуючи на протиправності Наказу та наявності правових підстав для його скасування і поновлення ОСОБА_1 на посаді, позивачка окреслює, що за вимогами ст. 235 Кодексу законів про працю України Прокуратура зобов`язана виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 04 лютого 2016 року (дати звільнення) і до моменту фактичного поновлення на публічній службі, при розрахунку якого слід врахувати відомості про заробітну плату позивача на займаній посаді до виходу нею у відпустку по догляду за дітьми.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2020 р. заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладену у п. 1 прохальної частини позову б/н від 03.03.2016, ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано наказ прокуратури міста Києва від 02.11.2015 № 3784к про звільнення радника юстиції ОСОБА_1 з посади старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури міста Києва.

Поновлено радника юстиції ОСОБА_1 на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури міста Києва з 03.11.2015.

Стягнуто з прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 04 лютого 2016 року по 05 червня 2020 року.

Зобов`язано прокуратуру міста Києва поінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади».

Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури міста Києва, та стягнення середнього заробітку за один місяць.

У частині позовних вимог про стягнення з прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 компенсації за невикористані основні та додаткові відпустки за період 2009-2010 р.р. та за період 2012-2013р.р. терміном 110 календарних днів, враховуючи дві основні відпустки по 30 календарних днів та дві додаткові відпустки за вислугу років по 15 календарних днів і 20 календарних днів в зв`язку з наявністю двох малолітніх дітей - двійнят: ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_5 , 2010 р.н. відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято із неправильним тлумаченням ст.ст. 2, 4 Закону України «Про очищення влади» та неправильним застосуванням до вказаних правовідносин практики Європейського Суду з прав людини, ст.ст. 36, 235 Кодексу законів про працю України, незастосуванням абз. 4 п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на правовій позиції як судів України, так і Європейського Суду з прав людини лише щодо двох критеріїв люстрації, а саме: обіймання посад та вчинення певних дій як прокурор щодо учасників майдану. Однак, на думку апелянта, наведені судом аргументи не стосуються спірних правовідносин, оскільки позивач була звільнена за іншою підставою п. 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, ч. 3 ст. 1, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про очищення влади» у зв`язку із неподанням заяви у визначений Законом строк.

Крім того, апелянт вважає безпідставним посилання суду на справи Європейського Суду з прав людини («Турек проти Словакії», «Соро проти Естонії», «Караджанов проти Колишньої Югославської Республіки Македонії», «Анчев проти Болгарії», «Сідабрас та Джяутас проти Литви», «Найдін проти Румунії») та інші, оскільки стосовно ОСОБА_1 не проводилась люстраційна перевірка через неподання нею відповідної заяви.

Також в якості обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що прийнятим Законом України «Про очищення влади» введено однозначну процедуру проходження люстрації, якою передбачено подання відповідно заяви щодо незастосування до прокурорів відповідних заборон, згоду на проходження перевірки і оприлюднення відомостей щодо них, проходження перевірки, невстановлення заборон. Позивач такої заяви у встановлений законом термін заяву не подала, у зв`язку із чим перевірка відносно неї у повному обсязі не проводилась.

Апелянт вказує, що позивач навмисно уникала будь-яких контактів із працівниками відділу роботи з кадрами, у тому числі отримання листів, направлених прокуратурою міста Києва. У телефонних розмовах повідомляла, що перебуває за межами Києва, інших адрес не надавала. Вважає, що відповідачем дотримано процедуру звільнення позивача. При цьому, вважає, що підстави для стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було.

В судовому засіданні 09 грудня 2020 року представник відповідача Стретович М.А. підтримала апеляційну скаргу та доводи, викладені у ній, просила скасувати рішення суду першої інстанції повністю.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Прокуратури міста Києва підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у зв`язку із одруженням, змінено прізвище на ОСОБА_1 .

Поряд із цим матеріали свідчать, що 01.01.2001, у зв`язку із ліквідацією з 01.10.2001 в штатному розписі органів прокуратури міста Києва прокуратури Залізничного району, ОСОБА_1 звільнена з посади старшого помічника прокурора Залізничного району м. Києва та призначена на посаду старшого помічника прокурора Солом`янського району м. Києва.

10.05.2012 ОСОБА_1 прийнято Присягу працівника прокуратури України.

Згідно наказу № 820к від 10.05.2012 прокуратури міста Києва, молодший радник юстиції ОСОБА_1 з вказаної дати приступила до виконання своїх службових обов`язків по посаді старшого помічника прокурора Солом`янського району міста Києва у зв`язку із входом з відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

28.05.2012 молодшого радника юстиції ОСОБА_1 , за наказом № 1010к прокуратури м. Києва, переведено на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва.

За наказом № 1142к від 07.06.2012 Прокуратури переведено молодшого радника юстиції ОСОБА_1 на посаду старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва з посади прокурора цього ж відділу.

08.06.2012 Прокуратурою міста Києва видано наказ № 1146к, за яким прокурору відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва молодшому радник юстиції ОСОБА_1 надано щорічну відпустку за період роботи з 13.05.2009 до 13.05.2010 строком на 10 календарних днів з 12.06.2012 до 21.06.2012 включно.

Відповідно до наказу № 780 к від 27.06.2012 Генеральної прокуратури України, ОСОБА_1 , - старшому прокурору відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва, присвоєно класний чин радника юстиції.

Наказом № 3111к від 30.11.2012 Прокуратури, призначено радника юстиції ОСОБА_1 на посаду старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва, звільнивши з посади старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва.

28.12.2012 ОСОБА_1 подано на ім`я Прокурора міста Києва Бескишкого М.Г. рапорт про надання відпустки по догляду за дітьми - ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_10 , 2010 р.н. до досягнення ними трирічного віку.

03.01.2013 Прокуратурою прийнято наказ № 18к, за яким старшому прокурору відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 03.01.2013 по 04.02.2013 включно.

01.02.2013 ОСОБА_1 подано на ім`я Прокурора міста Києва Бескишкого М.Г. рапорт про продовження відпустки по догляду за дітьми - ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_11 , 2010 р.н. на період, зазначений медичними фахівцями, до 04.08.2013.

11.02.2013 Прокуратурою прийнято наказ № 280к, згідно якого старшому прокурору відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною без збереження заробітної плати з 05.02.2013 до 04.08.2013 включно, відповідно до ст. 179 Кодексу законів про працю України.

05.08.2013 Прокуратурою, на підставі рапорту ОСОБА_1 та довідки № 243 Київської міської дитячої клінічної лікарні № 3 від 29.07.2013 про потребу дитини у домашньому догляді, прийнято наказ № 2203к, за яким старшому прокурору відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва ОСОБА_1 продовжено відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 05.08.2013 до 04.02.2014 включно, відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України "Про відпустки", ст. 179 Кодексу законів про працю України.

31.01.2014 ОСОБА_1 подано на ім`я Прокурора міста Києва Бескишкого М.Г. рапорт, у якому позивачка просила продовжити відпустку по догляду за дітьми - ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_11 , 2010 р.н. на період, зазначений медичними фахівцями, до 04.08.2014.

Окрім того, ОСОБА_1 просила надати: невикористані оплачувані відпустки за періоди 2009-2010 роки та за період 2012-2013 роки з 04.02.2014 терміном 110 календарних днів, враховуючи дві основні відпустки по 30 календарних днів та дві додаткові відпустки за вислугу років по 15 календарних днів і 20 календарних днів в зв`язку з наявністю двох малолітніх дітей - двійнят: ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_11 , 2010 р.н.; матеріальну допомогу на оздоровлення.

05.02.2014 прокуратурою м. Києва прийнято наказ № 194к, у відповідності до якого старшому прокурору відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною без збереження заробітної плати з 05.02.2014 до 04.08.2014 включно, відповідно до ст. 179 Кодексу законів про працю України.

31.07.2014 ОСОБА_1 подано на ім`я Прокурора міста Києва рапорт, в якому позивачка просила продовжити відпустку по догляду за дітьми - ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_11 , 2010 р.н. на період, зазначений медичними фахівцями у висновку, до 04.02.2015.

Крім цього позивач, з урахуванням ненадання відповіді на її попередній рапорт, просила надати компенсацію за невикористані оплачувані відпустки за періоди 2009-2010 роки та за період 2012-2013 роки терміном 110 календарних днів, враховуючи дві основні відпустки по 30 календарних днів та дві додаткові відпустки за вислугу років по 15 календарних днів і 20 календарних днів в зв`язку з наявністю двох малолітніх дітей - двійнят: ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_11 , 2010 р.н., а накази про надання відпустки по догляду за дітьми і виплату компенсації за невикористані відпустки направити на її адресу.

Також ОСОБА_1 просила надати матеріальну допомогу на оздоровлення.

04.08.2014 прокуратурою міста Києва видано наказ № 2726, згідно якого старшому прокурору відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва Гітченко Л.В. надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 05.08.2014 до 04.02.2015 включно.

03.02.2015 ОСОБА_1 подано на ім`я Прокурора міста Києва Юлдашева С.О. рапорт про продовження відпустки по догляду за дітьми - ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_11 , 2010 р.н. на період, зазначений медичними фахівцями у висновку, до 04.08.2015.

Крім цього, позивачка, з урахуванням не вирішення питань у рапорті від 31.07.2014, просила надати компенсацію за невикористані оплачувані відпустки за періоди 2009-2010 роки та за період 2012-2013 роки терміном 110 календарних днів, враховуючи дві основні відпустки по 30 календарних днів та дві додаткові відпустки за вислугу років по 15 календарних днів і 20 календарних днів в зв`язку з наявністю двох малолітніх дітей - двійнят: ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_11 , 2010 р.н., а накази про надання відпустки по догляду за дітьми і виплату компенсації за невикористані відпустки направити на її адресу.

05.02.2015 Прокуратурою прийнято наказ № 355к, за яким старшому прокурору відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва Гітченко Л.В. надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з 05.02.2015 до 04.08.2015 включно.

27.07.2015 ОСОБА_1 подано на ім`я Прокурора міста Києва Валендюка О.С. рапорт про продовження відпустки по догляду за дітьми - ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_11 , 2010 р.н. на період, зазначений медичними фахівцями у висновку, до 03.02.2016.

05.08.2015 прокуратурою міста Києва видано наказ № 2909, відповідно до якого старшому прокурору відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва Гітченко Л.В. надано відпустку для догляду за дитиною без збереження заробітної плати з 05.08.2015 до 03.02.2016 включно.

Таким чином ОСОБА_1 - старшому прокурору відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури міста Києва надавалася/продовжувалася відпустка:

по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку з 03.01.2013 по 04.02.2013 включно;

по догляду за дитиною без збереження заробітної плати з 05.02.2013 до 03.02.2016 включно,

тобто сукупно протягом 1 127 днів, з яких 773 робочі дні.

Поряд із цим 02.11.2015 Прокуратурою міста Києва, на підставі: розпорядження прокурора міста Києва № 21 від 18.02.2015, № 35 від 23.03.2015, рапорту про неподання ОСОБА_1 заяви відповідно до вимог Закону України «Про очищення влади», прийнято наказ № 3784к «Про звільнення», згідно якого радника юстиції ОСОБА_1 , згідно п. 72 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, ч. 3 ст. 1, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про очищення влади» (у зв`язку з неподанням заяви у визначений Законом строк), звільнено з посади старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури міста Києва.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернулась до суду із позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що в період з 25 лютого 2010 року по 22 лютого 2014 року ОСОБА_1 не займала посад керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу прокуратури України. Відповідачем не доведено дотримання передбаченої Законом процедури ознайомлення суб`єкта перевірки з рішенням про початок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч.ч.3 та 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», що є підставою про визнання оскаржуваного наказу про звільнення протиправним та його скасування та поновлення позивача на займаній посаді. Окрім того, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04.02.2016 по 05.06.2020 (день ухвалення судового рішення) та зобов`язання прокуратури міста Києва поінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади».

В частині вимог про стягнення з прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 компенсації за невикористані основні та додаткові відпустки за період 2009-2010р.р. та за період 2012-2013р.р. терміном 110 календарних днів, враховуючи дві основні відпустки по 30 календарних днів та дві додаткові відпустки за вислугу років по 15 календарних днів і 20 календарних днів в зв`язку з наявністю двох малолітніх дітей - двійнят: ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_5 , 2010 р.н., суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову, оскільки згідно наявної у матеріалах справи довідки № 18/257 від 15.04.2016 прокуратури міста Києва, ОСОБА_1 при звільненні отримано компенсацію за невикористану відпустку в кількості 64-ри календарних дні в сумі 2 831,34 грн. після утримання податків, яка 14.11.2015 була перерахована на картковий рахунок.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначено Законом України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року № 1682-VII.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 1 Закону № 1682-VII, очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (в Закону скорочено - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_7 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 1682-VII заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб, зокрема, органів прокуратури України.

Водночас, заборона, передбачена ч. 3 ст. 1 цього Закону № 1682-VII, застосовується до осіб, які обіймали сукупно не менше одного року посаду (посади) у період з 25.02.2010 по 22.02.2014 керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону № 1682-VII).

Заборона, передбачена ч. 3 ст. 1 цього Закону № 1682-VII, застосовується до осіб, які обіймали посаду (посади) у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням, зокрема керівника, заступника керівника територіального (регіонального) органу прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах у місті Києві (п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про очищення влади»).

Статтею 4 Закону передбачено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Заява подається не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.

Неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону.

За ст. 5 Закону, органом, уповноваженим на забезпечення проведення перевірки, передбаченої цим Законом, є Міністерство юстиції України.

Міністерство юстиції України не пізніше ніж протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом утворює дорадчий громадський орган з питань люстрації при Міністерстві юстиції України для забезпечення здійснення громадського контролю за процесом очищення влади (люстрації), до складу якого повинні входити представники засобів масової інформації та представники громадськості.

Міністерство юстиції України в місячний строк з дня набрання чинності цим Законом розробляє та подає на затвердження Кабінету Міністрів України: 1) перелік органів, що здійснюють перевірку достовірності відповідних відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону, згідно з їх компетенцією; 2) порядок проведення перевірки, передбаченої цим Законом; 3) план проведення перевірок по кожному органу державної влади та органу місцевого самоврядування, підприємству, в якому працюють особи, зазначені у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, відповідно до черговості, визначеної частиною шостою цієї статті.

Організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка.

В контексті приписів Закону щодо: основних засад очищення влади; посад, стосовно яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації); критеріїв здійснення очищення влади (люстрації); організації проведення перевірки осіб; випливає про здійснення очищення влади (люстрація) з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які: а) своїми рішеннями, б) діями чи в) бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на: 1) узурпацію влади Президентом України ОСОБА_7 , 2) підрив основ національної безпеки і оборони України або 3) протиправне порушення прав і свобод людини.

Отже, наведеними вище положеннями передбачено, що заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо посадових та службових осіб, зокрема, органів прокуратури України. Працівники органу прокуратури зобов`язані не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки у відповідному органі власноручно написати заяву про проведення перевірки, в якій повідомити про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомити про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону. Неподання такої заяви у триденний строк є підставою для звільнення особи із займаної посади.

В аспекті організації проведення перевірки осіб, слід звернути увагу, що «Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 563 (надалі - Порядок № 563).

Керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також відповідальним за проведення перевірки визначає кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).

Рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці.

Особа, яка підлягає перевірці, зобов`язана у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки в органі подати до відповідального структурного підрозділу у разі незастосування заборон, передбачених частиною третьою або четвертою статті 1 Закону власноручно написану заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом, про те, що до неї не застосовуються заборони, передбачені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї за формою згідно з додатком 1.

Повідомлення особою, яка підлягає перевірці, в заяві про те, що до неї застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, або неподання нею заяви у строк, зазначений у пункті 8 цього Порядку, є підставою для звільнення особи з посади, що вона обіймає, не пізніш як на третій день після подання такої заяви або закінчення строку подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої відповідно частиною третьою або четвертою статті 1 Закону.

Керівник органу, який прийняв рішення про звільнення особи, зазначеної у пункті 10 цього Порядку, надсилає в день його прийняття до Мін`юсту в паперовій формі повідомлення про звільнення особи за формою згідно з додатком 6, відомості з якого не пізніш як на третій день з дня надходження до Мін`юсту вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади"

Відомості про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону (прізвище, ім`я та по батькові, місце роботи, посада на час застосування положення Закону, критерії, на підставі яких застосовується заборона, та строк, протягом якого до особи застосовується заборона), не пізніш як на третій день з дня їх надходження до Мін`юсту розміщуються на офіційних веб-сайтах Мін`юсту та органу, в якому проводиться перевірка.

Керівник органу, згідно з планом проведення перевірок, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі, в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також визначає відповідальним за проведення перевірки кадрову службу чи інший структурний підрозділ такого органу.

Рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці.

Як вбачається з пояснень відповідача розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 1025-р затверджено План проведення перевірок відповідно до Закону України «Про очищення влади» визначено строки проведення такої перевірки з кінцевим терміном виконання у червні 2016 року.

На виконання вимог вказаного Закону прокурором міста Києва прийнято розпорядження від 18.02.2015 р. № 21 «Про проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3 і ч. 4 Закону України «Про очищення влади» зі змінами, внесеними розпорядженням прокурора міста Києва від 23.03.2015 р. № 35.

Відповідно до вказаного наказу проведення перевірки стосовно посадових і службових осіб апарату прокуратури міста Києва вирішено розпочати з 19.10.2015 р.

Інформацію про дату початку проведення перевірки відповідно до вимог Закону України «Про очищення влади» стосовно посадових і службових осіб апарату прокуратури міста Києва оприлюднено шляхом опублікування вищевказаних розпоряджень на сайті прокуратури міста Києва.

Наказом Генерального прокурора України від 15.01.2013 № 3 затверджено Інструкцію з діловодства в органах прокуратури України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлені загальні правила документування діяльності органів прокуратури України, регламентовано порядок роботи з документами з часу їх створення, надходження до відправлення або передавання в архів прокуратури з урахуванням впровадження інформаційних технологій та електронного документообігу (надалі - Інструкція № 3).

Пунктом 2.11 цієї Інструкції встановлено, що накази, вказівки, розпорядження та інші документи передаються на ознайомлення відповідно до резолюції керівництва прокуратури або структурного підрозділу із зазначенням терміну ознайомлення.

Працівники, які ознайомились з документом, розписуються на ньому або на окремому аркуші (листі про ознайомлення), вказуючи дату та прізвище.

Таким чином працівник органу прокуратури України вважається таким, що ознайомлений із наказом, вказівкою, розпорядженням та іншим документом, у випадку проставлення ним підпису на будь-яких з означених документів або на окремому аркуші (листі про ознайомлення), вказуючи дату та своє прізвище.

Позивача звільнено із займаної посади на підставі п. 7-2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, ч. 3 ст. 1, ст. 4 Закону України «Про очищення влади» у зв`язку із неподанням заяви у визначений Законом строк.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не надано доказів, які б підтверджували оприлюднення, в день його прийняття, рішення про початок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», зокрема розпорядження прокурора міста Києва № 21 від 18.02.2015, на офіційному сайті Прокуратури; доведення/ознайомлення, під підпис та відміткою дати ознайомлення, відповідальним структурним підрозділом Прокуратури конкретно ОСОБА_1 з рішенням про початок проведення щодо неї перевірки, і, крім того, також з розпорядженням прокурора міста Києва № 35 від 23.03.2015, в пункті 2 якого передбачено про необхідність ознайомлення прокурорсько-слідчих працівників та державних службовців органів прокуратури міста Києва з розпорядженням № 35.

Судом першої інстанції відхилено подані до суду акти від 19.10.2015 та від 28.10.2015 щодо факту телефонних дзвінків ОСОБА_1 в питаннях необхідності подання нею заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом, позаяк такі документи, виходячи з встановлених Законом, Порядком та Інструкцією № 3 та способів доведення особі про проведення щодо неї перевірки, не підтверджують належне, у встановленому порядку, ознайомлення відповідальним структурним підрозділом відповідача працівника ОСОБА_1 з розпорядженнями прокурора міста Києва № 21 від 18.02.2015 і № 35 від 23.03.2015.

Також суд першої інстанції зауважив, що з урахуванням надання позивачу з 03.01.2013 по 03.02.2016 відпустки, інформація щодо проведення перевірки інформація повинна бути доведена особисто до посадової/службової особи шляхом вчинення активних дій відповідальними особами такого органу, а не лише шляхом розміщення у загальнодоступних ресурсах для невизначеного кола осіб, оскільки в такому разі обов`язок доведення рішення про початок проведення перевірки перетворюється на обов`язок особи, яка підлягає перевірці, постійно відстежувати загальнодоступні ресурси.

Суд першої інстанції зазначив, що перекладання на особу, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, обов`язку активного та постійного пошуку інформації щодо діяльності органу, в якому проводиться перевірка за Законом України «Про очищення влади», та щодо прийнятих таким органом рішень є необґрунтованим та безпідставним, а тому судом відхилені твердження відповідача щодо беззаперечного факту ознайомлення ОСОБА_1 з відповідними рішеннями та повідомлення останній про необхідність подання заяви на перевірку.

Також судом першої інстанції не прийнято до уваги рапорт від 29.10.2015, складений старшим прокурором відділу роботи з кадрами прокуратури міста Києва молодшим радником юстиції ОСОБА_13 , оскільки за п. 2.4 Інструкції № 3 підставою для передавання документів є обґрунтований та погоджений керівником рапорт виконавця.

Натомість зі змісту складеного рапорту не вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлено з розпорядженнями прокурора міста Києва № 21 від 18.02.2015, № 35 від 23.03.2015.

Колегія суддів відхиляє посилання відповідача на те, що прокуратурою м.Києва направлялися листи за адресами можливого проживання та реєстрації, вказані в особовій справі ОСОБА_1 (зазначені нею особисто у автобіографії, особовому листі по обліку кадрів, у декларації про майно, доходи і витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 та 2015 рік, а також зворотні адреси, надісланих нею рапортів), які поверталися до прокуратури м.Києва зі сплином часу зберігання, зокрема лист № 11-1082вих-14 від 15.08.2014 р., № 11-1069вих-15 від 16.04.2015, № 11-1766вих-15 від 16.09.2015), №№ 11-3945вих-15, 11-3946вих-15, 11-3947вих-15 від 02.11.2015, оскільки вони жодним чином не стосувалися повідомлення позивача про необхідність подання заяви про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» та/або містили повідомлення про початок проведення перевірки.

Наведене свідчить про те, що відповідачем не було вжито вичерпних заходів щодо встановлення місця перебування ОСОБА_1 та особистого її повідомлення про проведення перевірки.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що у зв`язку із недотриманням відповідачем передбаченої Законом процедури ознайомлення суб`єкта перевірки з рішенням про початок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. ч. 3 і 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», наказ в.о. Прокурора міста Києва від 02.11.2015 № 3784к про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури міста Києва є протиправним, а тому підлягає скасуванню, а радник юстиції ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією прокуратури міста Києва з 03.11.2015 р.

Окрім того, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, проте вважає, що судом першої інстанції не визначено конкретної суми середнього заробітку, який слід стягнути з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим рішення суду від 05 червня 2020 слід змінити в зазначеній частині.

Так, на момент звільнення позивач перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати, зокрема згідно її останньої заяви по 03 лютого 2016 року включно.

Отже, приступити до виконання обов`язків за посадою позивач мала з 04 лютого 2016 року, проте була протиправно звільнена під час перебування у декретній відпустці.

Таким чином, датою поновлення позивача на посаді є 03 листопада 2015 року, а датою, з якої обраховується середній заробіток за час вимушеного прогулу визначено судом з наступного дня після закінчення відпуски по догляду за дитиною без збереження заробітної плати, тобто з 04 лютого 2016 року.

При цьому, колегія суддів враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (надалі - Порядок № 100), який застосовується під час обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з вимогами п. 2 Порядку, обчислення середньомісячної заробітної плати здійснюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Наведеними вище положеннями чітко визначено, що розрахунок виплат у разі відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється з урахуванням двох повних останніх місяців роботи працівника.

Як вбачається з довідки відповідача від 30 листопада 2020 року №21/524, наданої на вимогу колегії суддів, за 22 відпрацьовані робочі дні (до оформлення відпустки по догляду за дитиною) листопада 2012 року позивачу нараховано 15 740,24 грн., за грудень 2012 року (21 робочий день) - 14 110,92 грн.

Отже, середньоденна заробітна плата з розрахунку за два останні місяці роботи складає 694,21 грн., а середньомісячна - 14 925,58 грн.

Кількість днів вимушеного прогулу позивача, починаючи з 04 лютого 2016 року по день ухвалення судового рішення складає - 1212 робочих днів. Отже, 1212 робочих днів х 694,21 грн. = 841 382,52 грн., які належить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_11 .

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду, зокрема, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць.

Відтак, рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць у розмірі 14 925,58 грн. підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції не було допущено порушення норм матеріального права, а доводи прокуратури міста Києва не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Водночас, з урахуванням дослідження усіх обставин у справі, колегія суддів вбачає підстави для зміни судового рішення шляхом доповнення його мотивувальної та резолютивної частини, а саме: пункт 6 рішення викласти в наступній редакції: стягнути з прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04 лютого 2016 року по 09 грудня 2020 року, у розмірі 841 382,52 грн. До пункту 8 рішення після слів «за один місяць» додати у розмірі 14 925,58 грн.

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати суб`єкта владних повноважень не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Прокуратури міста Києва залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2020 року змінити у мотивувальній та резолютивній частинах.

Викласти пункт 6 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

- стягнути з прокуратури міста Києва на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04 лютого 2016 року по 09 грудня 2020 року, у сумі 841 382,52 грн. (вісімсот сорок одна тисяча триста вісімдесят дві грн. 52 коп.).

Викласти пункт 8 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

- допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на посаді старшого прокурора відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та корупцією, прокуратури міста Києва, та стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 14 925,58 грн. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять грн. 58 коп.).

В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 червня 2020 року залишити без змін.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О.Костюк

О.Є. Пилипенко