Справа № 640/26794/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Київ № 640/26794/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТВІНСТАР ХОЛДИНГ С.А.
до треті особиРади національної безпеки і оборони України Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» (третя особа-1) Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України» (третя особа-2)
провизнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось ТВІНСТАР ХОЛДИНГ С.А. з позовом до Ради національної безпеки і оборони України, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» та Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», про визнання протиправним та скасування рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01.03.2018 «Про невідкладні заходи щодо захисту національних інтересів держави у сфері авіадвигунобудування».

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про протиправність оскаржуваного рішення, яке призвело до незаконного обмеження позивача, як власника акцій ПАТ «Мотор Січ», у праві власності на вказані акції, складовою якого є право на управління, отримання дивідендів тощо, з урахуванням, зокрема, того, що ПАТ «Мотор Січ» не є підприємством державної форми власності, в його статутному капіталі з 2000 року відсутня частка держави, а акції ПАТ «Мотор Січ» вільно обертаються на біржі. У той же час, як наголошено у позовній заяві, відомості про те чи була проведена процедура скріплення Указу Президента України від 06.03.2018 №58/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 березня 2018 року «Про невідкладні заходи щодо захисту національних інтересів держави у сфері авіадвигунобудування» підписами Прем`єр-міністра України та міністра, відповідального за виконання даного Указу, як того вимагають положення ст. 106 Конституції України, оприлюднено не було. На додаток, представником позивача зауважено, що про оскаржуване рішення ТВІНСТАР ХОЛДИНГ С.А. дізналось лише із змісту ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №761/24088/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено особам, які беруть участь у справі, строк для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення та пояснень третіх осіб.

Іншими ухвалами Окружного адміністративного суду м. Києва витребувано від Офісу Президента України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, Апарату Прем`єр-міністра України, Міністерства юстиції України, ПАТ «Національний депозитарій України» докази у справі.

Від представника третьої особи-1 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог, в яких останній вказував на необґрунтованість заявлених позовних вимог, з огляду на відсутність належних доказів наявного у позивача порушеного права оскаржуваним рішенням. При цьому, оскаржуване рішення Ради національної безпеки і оборони України введено у дію Указом Президента України, а тому таку рішення є невід`ємною частиною Указу Президента України від 06.03.2018 №58/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 березня 2018 року «Про невідкладні заходи щодо захисту національних інтересів держави у сфері авіадвигунобудування», який був офіційно оприлюднений у газеті Урядовий кур`єр 2018, 03, 13.03.2018 №48. Вказане, за висновком представника третьої особи-1 свідчить про порушення позивачем строку звернення до суду.

Від представника третьої особи-2 через канцелярію суду надійшли пояснення та інформація щодо витребуваних доказів.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшли пояснення, в яких вказано, що рішення Ради національної безпеки і оборони України не може бути предметом судового розгляду окремо від Указу Президента України, яким воно введено в дію.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Указом Президента України від 06.03.2018 №58/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 березня 2018 року «Про невідкладні заходи щодо захисту національних інтересів держави у сфері авіадвигунобудування» введено у дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 березня 2018 року «Про невідкладні заходи щодо захисту національних інтересів держави у сфері авіадвигунобудування». При цьому, зазначено, що текст даного рішення додається лише для службового користування.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При цьому, суд одразу звертає увагу про необґрунтованість тверджень представника третьої особи-1 про порушення позивачем строку звернення до суду, оскільки, як було зазначено вище, в Указі Президента України від 06.03.2018 №58/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 березня 2018 року «Про невідкладні заходи щодо захисту національних інтересів держави у сфері авіадвигунобудування» зазначено, що текст рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 березня 2018 року «Про невідкладні заходи щодо захисту національних інтересів держави у сфері авіадвигунобудування» додається лише для службового користування, відтак, у відкритому доступі зміст вказаного рішення відсутній. У той же час, за твердженням представника позивача, про оскаржуване рішення останній дізнався лише із змісту ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 27.08.2020 у справі №761/24088/20. Доказів того, що зміст оскаржуваного рішення позивачу було відомо раніше представником третьої особи-1, як й іншими учасниками справи, не надано, а з матеріалів справи не вбачається.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4, 7 і 8 ст. 107 Конституції України, Рада національної безпеки і оборони України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України. Головою Ради національної безпеки і оборони України є Президент України. Персональний склад Ради національної безпеки і оборони України формує Президент України. Рішення Ради національної безпеки і оборони України вводяться в дію указами Президента України. Компетенція та функції Ради національної безпеки і оборони України визначаються законом.

Правові засади організації та діяльності Ради національної безпеки і оборони України, її склад, структуру, компетенцію і функції визначає Закон України «Про Раду національної безпеки і оборони України» від 05.03.1998 №183/98-ВР (надалі - Закон №183/98-ВР).

Приписами ст. 1 Закону №183/98-ВР встановлено, що Рада національної безпеки і оборони України відповідно до Конституції України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України.

За змістом ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6, ч. 4 ст. 10 Закону №183/98-ВР, головою Ради національної безпеки і оборони України є Президент України. Персональний склад Ради національної безпеки і оборони України формує Президент України. Прийняті рішення вводяться в дію указами Президента України. Рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади.

Комплексний аналіз вищенаведених положень Конституції України та Закону №183/98-ВР дає підстави дійти до висновку, що рішення Ради національної безпеки і оборони України саме по собі, без введення його в дію відповідним Указом Президента України, який є її головою і формує її персональний склад, не є обов`язковим до виконання органами виконавчої влади, а тому не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов`язків осіб чи суб`єктів владних повноважень, відтак, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Таким чином, рішення Ради національної безпеки і оборони України не може бути оскаржене окремо від Указу Президента України, яким його введено в дію.

При цьому, у силу ч. 4 ст. 22 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

У той же час, слід зазначити, що згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Разом з тим, відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Натомість, враховуючи викладені вище висновки суду про те, що рішення Ради національної безпеки і оборони України не може бути оскаржене окремо від Указу Президента України, яким його введено в дію, суд вказує про те, що оскаржуване рішення саме по собі, тобто без відповідного Указу Президента України, не створює додаткових обов`язків для позивача, з огляду на що, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Ради національної безпеки і оборони України від 01.03.2018 «Про невідкладні заходи щодо захисту національних інтересів держави у сфері авіадвигунобудування».

Крім того, з огляду на характер спірних правовідносин, суд звертає увагу, що позивач не позбавлений права на оскарження Указу Президента України від 06.03.2018 №58/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 березня 2018 року «Про невідкладні заходи щодо захисту національних інтересів держави у сфері авіадвигунобудування», як належний спосіб захисту прав та охоронюваних інтересів останнього.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ТВІНСТАР ХОЛДИНГ С.А. (юридична особа, що створена, існує та діє за законодавством Белізу, місцезнаходження зареєстрованого офісу: Беліз, Корнер Хатсон енд Ейре Стріт, Блейк Білдінг, сьют 208 (Belize, Corner Hutson & Eyre Street, Blake Building, Suite 208) до Ради національної безпеки і оборони України (, адреса: 01220, м. Київ, вул. Банкова, 11), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (, адреса: 69068, Запорізька обл., м Запоріжжя, просп. Моторобудівників, 15) та Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» (, адреса: 04107, м. Київ, вул. Тропініна, 7-Г) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок