Справа № 640/21366/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Клочкова Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Справа № 640/21366/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Кобаля М.І., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс»

до Головного управління Державної казначейської

служби України у м. Києві,

Печерського районного відділу

Державної виконавчої служби у м. Києві

Центрального міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною та скасування постанови

і стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - відповідач-1), Печерського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач-2) про:

1) визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Печерського РВ ДВС в м. Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчука М.В. у виконавчому провадженні № 60739445 від 28.11.2019 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з ТОВ «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 64 840,12 грн.;

2) стягнення з Державного бюджету України на користь позивача суми сплаченого виконавчого збору в розмірі 64 840,12 грн.

Також позивач просив суд стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу та сплату судового збору з Печерського РВ ДВС в м. Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року у відкритті провадження було відмовлено.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва за вирішенням спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що вже вирішений у справі № 910/7204/19 і за результатами розгляду якого ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом не було проаналізовано та досліджено заявлені ним позовні вимоги та порушено його право на судовий захист.

При цьому, апелянт зазначає, що позовні заяви в цій адміністративній справі та у справі № 910/7204/19 пред`явлено до різних відповідачів, а також, що предмет спору в цих справах також є різним: в адміністративній справі товариством оскаржується постанова державного виконавця № 60739445 від 28.11.2019 в частині виключно щодо виконавчого збору та заявляються вимоги про стягнення вже сплаченого ним виконавчого збору, а у справі № 910/7204/19 предметом судового оскарження були дії державного виконавця щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення з боржника виконавчого збору та зобов`язання подати декларацію і відповідна постанова.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що постановою Верховного Суду у зазначеній господарській справі № 910/7204/19 судові рішення в частині щодо стягнення виконавчого збору - скасовані і провадження у відповідній частині позовних вимог - закрито у зв`язку з тим, що такі вимоги належать до юрисдикції адміністративного суду.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження в цій справі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2020 та від 01.12.2020 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі є одночасна сукупність наступних умов - тотожність у спорі, щодо якого ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили: 1) сторін, 2) предмета спору та 3) підстав звернення до суду.

Відсутність хоча б однієї з них виключає можливість застосування пункту 2 частини першої статті 170 КАС України та відмови у відкритті провадження у справі.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин, необхідних для вирішення питання про відкриття провадження у справі, колегія суддів установила, що позов у цій адміністративній справі ТОВ «СУЛН Хімімпекс» заявлено до двох відповідачів: Печерського РВ ДВС у м. Києві та ГУ ДКСУ в м. Києві, а позов у господарській справі № 910/7204/19 - до Печерського РВ ДВС у м. Києві в особі державного виконавця Нагайчука М.В.

Тобто, склад сторін у цій адміністративній справі та у зазначеній господарській справі № 910/7204/19 є різним.

Крім того, колегія суддів установила, що в цій адміністративній справі позивач оскаржує постанову державного виконавця від 28.11.2019 № 60739445 виключно в частині щодо виконавчого збору і заявляє позовні вимоги щодо повернення сплачених ним відповідних коштів, а в господарській справі № 910/7204/19 позивачем оскаржувалися дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення з боржника виконавчого збору та зобов`язання його подати декларацію.

При цьому, підстави звернення до суду з позовом у цій адміністративній справі та у вказаній господарській справі є різними, а саме: позов у цій справі ТОВ «СУЛН Хімімпекс» подано у зв`язку з незгодою з покладення на нього обов`язку зі сплати виконавчого збору та підставами його нарахування, а позов у зазначеній господарській справі - внаслідок незгоди взагалі з відкриттям виконавчого провадження.

Таким чином, позовні вимоги у цій адміністративній справі та у вказаній господарській справі заявлені з різних підстав і фактично стосуються різного предмета спору.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою Верховного Суду у вказаній господарській справі № 910/7204/19 провадження в частині позовних вимог, що стосуються стягнення з позивача виконавчого збору - закрито та зазначено, що такі вимоги підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства та не підсудні суду господарської юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку відсутні достатні правові підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 170 КАС України та відмови у відкритті провадження у цій справі.

При цьому, судова колегія враховує правову позицію, викладену ЄСПЛ у справі «Беллет проти Франції» («Bellet v. France»), відповідно до якої, стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Крі того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має Існувати пропорційне співвідношення (рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Водночас, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, та порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» підлягає задоволенню, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року - скасуванню, а справа направлення для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-латвійське підприємство «Хімімпекс» - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 жовтня 2020 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Судове рішення виготовлено 07 грудня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: