Справа № 240/14656/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Житомир справа № 240/14656/20

категорія 111030700

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В. ,

за участю: представників позивача - Гумінського М.В., Кришти В.В.,

представника відповідача - Домарацької В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Титан" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 24.03.2020 № .

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 03.07.2020 № .

В обгрунтування позову зазначає, що встановлене перевіркою порушення реалізації пального 01.07.2019 за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним не відповідає дійсності, оскільки фактично продаж був здійснений 30.06.2020, проте чек був роздрукований на наступний день, у зв"язку з тим, що відбулося відключення електроенергії. Щодо порушення встановленого порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації позивач зазначає, що в акті перевірки відустня інформація про кількість вимірювань нафтопродуктів, про обчислення середнього арифметичного значення результатів трьох найближчих вимірювань, чи здійснювалась звірка між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата. Зазначає, що зазначені в акті перевірки результати вимірювання нафтопродуктів у резервуарах на АЗС були здійсненні з порушенням вимог Інструкції №281/171/578/155, оскільки у акті не зазначено інформації щодо методів, способів та обладнання за допомогою яких здійснювалось зняттяя фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів.

Провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що під час перевірки було встановлено факт реалізації пального за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим було порушено вимоги статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". При цьому, відповідач зауважив, що позивачем отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним лише 22.07.2019, в той же час таке товариство здійснювало продаж пального 01.07.2019 без відповідної ліцензії. Відсутність світла не спростовує зазначеного факту. Крім того, перевіркою встановлено ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації з порушенням встановленого законодавством порядку, а саме: на підставі "X" звіту №6770 від 23.01.2020 виявлено невідповідність даних обліку фактичним залишкам, встановленим на підставі проведених вимірів та розрахунків, зокрема: бензину А-95 в кількості 67,01 л. на суму 1 776,03 грн. (надлишок); бензину А-92 в кількості 69,15 л. на суму 1 763,32 грн. (надлишок); дизельного палива в кількості 86,84 л. на суму 2 257,84 грн. (нестача).

19.10.2020 розгляд справи відкладено на 03.11.2020.

02.11.2020 позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначено, що заперечення викладені у відзиві не спростовують доводів адміністративного позову. Твердження відповідача про ненадання до перевірки змінних звітів АЗС за формою №16-НП, 17-НП, 13-НП та довідки Хорошівського РЕМ №576 від 02.07.2019 про відсутність електроенергії 30.06.2019 не відповідають дійсності.

03.11.2020 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 17.11.2020.

17.11.2020 в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 23.11.2020.

19.11.2020 відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

23.11.2020 позивачем надано додатокві пояснення.

Усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 23.11.2020 закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 01.12.2020.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, з підстави викладених у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до наказу ГУ ДПС у Житомирській області від 23.01.2020 року №105 та на підставі направлень №№ 124, 125, 126 від 23.01.2020 заступником начальника відділу Ю.Стеценко, головними державними ревізорами-інспекторами Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (надалі - Відповідач, ГУ ДПС у Житомирській області, контролюючий орган) П.Долгих, В.Чайківським проведена фактична перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Титан" з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання, при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, нафтопродуктами, паливом моторним альтернативним, скрапленим газом.

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки №23/32/41616636 від 03.02.2020, яким встановлені наступні порушення, що оскаржуються:

реалізація пального без наявності ліцензії на даний вид діяльності, а саме: 01.07.2019 через касовий апарат АЗС POS Master з фіскальним номером реалізоване пальне на суму 58 грн. в кількості 2 літри без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим порушено вимоги ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №481/95-ВР від 19.12.1995 (із змінами та доповненнями);

ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації з порушенням встановленого законодавством порядку, а саме: на підставі "X" звіту №6770 від 23.01.2020 виявлено невідповідність даних обліку фактичним залишкам, встановленим на підставі проведених вимірів та розрахунків, зокрема:

бензину А-95 в кількості 67,01 л. на суму 1 776,03 грн. (надлишок); бензину А-92 в кількості 69,15 л. на суму 1 763,32 грн. (надлишок); дизельного палива в кількості 86,84 л. на суму 2 257,84 грн. (нестача), чим порушено п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР. Результати перевірки щодо повноти оприбуткування та фактичних залишків пального відображені у Відомості "Про результати перевірки щодо оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів" (додаток 1 до акту фактичної перевірки №23).

На підставі акту перевірки №23 відповідачем складено податкові повідомлення-рішення від 24.03.2020:

№ про застосування штрафних санкцій в сумі 250 000 грн. відповідно до вимог пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.116.1 ст. 116 Податкового кодексу України та ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 №481/95-ВР за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії;

№ про застосування штрафних санкцій в сумі 11 594,38 грн. відповідно до вимог пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.116.1 ст. 116 Податкового кодексу України та ст.20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування да послуг" за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Не погодившись з висновками акта перевірки №23 та з прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями №, № позивач звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України.

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 01.07.2020 №20544/6/99-0006-02-06-06, залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області № та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області № в частині застосованих штрафних санкцій в сумі 4 515,68 грн., а в іншій частині зазначене ППР залишене без змін.

Замість скасованого податкового повідомлення-рішення № відповідачем складено нове податкове повідомлення-рішення № від 03.07.2020 про застосування штрафних санкцій в сумі 7 078,70 грн. на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.116.1 ст.116 Податкового кодексу України та ст.20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій.

TOB "АЗС Титан", не погоджуючись з податковими-повідомленнями рішеннями № від 24.03.2020, № від 03.07.2020, вважає їх такими, що прийняті відповідачем з порушенням вимог податкового законодавства України, приписів нормативних-правових актів, тому звернулося до суду.

Перевіряючи рішення відповідача на відповідність вимогам ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 24.03.2020, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 250 000 грн.

Оскаржуване рішення відповідачем винесено за порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" №481/95-ВР від 19.12.1995, що полягає у реалізації пального без наявності ліцензії на даний вид діяльності, а саме: 01.07.2019 через касовий апарат АЗС POS Master з фіскальним номером реалізоване пальне на суму 58 грн. в кількості 2 літри без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Отже, на думку відповідача, позивачем 01.07.2019 здійснювалася реалізації пального за відсутності відповідної діючої ліцензій, оскільки така видана позивачу 22.07.2019.

Суд такі доводи оцінює критично з огляду на таке.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР).

До вказано Закону було внесено зміни Законом України від 23.11.2018 № 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів", які набули чинності з 01.07.2019. Зокрема, вказані зміни стосуються, у тому числі, статті 15 Закону №481/95-ВР, приписами якої після 01.07.2019 передбачено, зокрема, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 8 ч.2 ст. 17 Закону України №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривен.

Механізм застосування фінансових санкцій; передбачених статтею 17 Закону України №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 №790 (далі - Порядок № 790).

Відповідно до п. 2 та 3 Порядку №790 за порушення, передбачені ст. 17 Закону України №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.

Аналізуючи наведені норми суд зазначає, що суб`єкт господарювання, який має намір здійснювати роздрібну торгівлю пальним, з 01.07.2019 повинен отримати в уповноваженого органу виконавчої влади відповідну ліцензію на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. За відсутності ліцензії, суб`єкт господарювання несе відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", у вигляді штрафу - 250000 гривень.

Таким чином, у спірних правовідносинах необхідно встановити або спростувати факт роздрібної торгівлі пальним саме 01.07.2019.

Сторонами не заперечується, що ТОВ "АЗС Титан" 22.07.2019 отримало ліцензію на право роздрібної торгівлі паливом з реєстраційним номером №1900255 через АЗС, розташовану по вул.Новоборівська, в смт.Іршанськ.

Підтвердженням факту роздрібної торгівлі пальним 01.07.2019 є розрахунковий чек РРО №52268 від 01.07.2019, який сформований касовим апаратом о 04 годині 17 хвилин 54 секунди, та який, як стверджує представник відповідача є беззаперечним доказом роздрібної торгівлі паливом саме 01.07.2019.

Разом з тим, представники позивача вказують на те, що 01.07.2019 не здійснювалась безліцензійна реалізація пального, оскільки така реалізація фактично здійснена 30.06.2019, проте чек роздрукований 01.07.2019, у зв"язку з відсутністю електроенергії на АЗС.

Суд вважає такі доводи позивача обґрунтованими, з огляду на таке.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки Хорошівського РЕМ №576 від 02.07.2019, у зв`язку з аварійним відключенням на КЛ-6 кВ "Іршанськ-3" від п/ст. 110/35/6 кВ "Турчинка" на АЗС "Титан" (смт.Іршанськ, вул..Новоборовська, 1) була відсутня напруга з 23-40 30.06.2019 по 04-20 01.07.2019.

Як пояснили представники позивача, оператором ТОВ "АЗС Титан" 30.06.2019 до моменту відключення електроенергії в режимі післяплати відпущено 2 літри пального А-92 та отримано від покупця готівку в оплату за пальне. Після формування товарного кошика та подачі команди від контрольно-касового апарату до заправного місця був здійснений відпуск пального покупцю та до моменту формування чеку на АЗС зникла електрична напруга внаслідок чого розрахунковий чек не був сформований та надрукований. Після відновлення подачі електричної напруги 01.07.2019 апарат "АЗС POS Master" автоматично відновив роботу та роздрукував чек, в якому зазначено час 04 год. 17 хв. 54 сек. 01.07.2019.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "АЗС Титан" використовує апарат контрольно-касовий електронний спеціалізований для автозаправних станцій "АЗС POS Master".

Так, пунктом 21 Настанов щодо експлуатації апарату контрольно-касового електронного спеціалізованого для автозаправних станцій "АЗС POS Master" (3.021.164НЕ) регламентовано, що при післяплаті паливні позиції (замовлення) вносяться у товарний кошик та дається команда до заправного місця на виконання замовлення (пуск). Після того, як відпуск палива буде закінчено, товарний кошик підлягає оплаті. Після виконання команди оплати готівкою чи іншою формою оплати формується чек на суму фактично відпущеного нафтопродукту і товарний кошик буде очищений . Зазначене підтверджується витягом з Настанов щодо експлуатації апарату контрольно-касового електронного спеціалізованого для автозаправних станцій "АЗС POS Master" (3.021.164НЕ).( а.с.32-36)

Отже, конструктивно-технічними можливостями апарату контрольно-касового електронного спеціалізованого для автозаправних станцій "АЗС POS Master", що використовувався Товариством, передбачена можливість застосування різних форм оплати замовлення: як до виконання паливного замовлення (передплата) так і після виконання паливного замовлення (оплата за фактом чи післяплата).

В матеріалах справи міститься відповідь на запит позивача, що надавався КП "Біатрон-6" від 10.03.2020 №38, яке здійснює сервісне обслуговування "АЗС POS Master" , з приводу відображення у чеку дати та часу не фактичного відпуску пального, а дати та часу роздруківки чеку. У відповіді зазначено, що у даному випадку робота ЕККА "АЗС POS Master" була штатною та відповідала конструктивним особливостям даної моделі ЕККА.

Тобто, у разі, коли відпуск пального покупцю здійснений до відключення електроенергії на АЗС, проте до моменту друку розрахункового чеку, відбувається знеструмлення живлення касового апарату, то при відновленні електроживлення касовий апарат продовжує виконання перерваної господарської операції з відпуску пального й здійснює друк розрахункового чеку, в якому датою господарської операції зазначатиметься дата друку такого чеку.

На підтвердження реалізації бензину А-92 на суму 58 грн. в кількості 2 літрів саме у червні 2019 року позивачем надано копії податкової декларації з ПДВ та регістрів бухгалтерського обліку в розрізі відповідних рахунків.

Так, у податковій декларації з ПДВ ТОВ "АЗС Титан" за червень 2019 року обсяги постачання (без ПДВ) по рядку 1 склали 229 138 грн., та сума ПДВ по рядку 1.1 колонки Б склала 45 828 грн. Сукупно обсяг постачання з врахуванням ПДВ за червень 2019 року склав 274 966 грн.:Д229 138 грн. + 45 828 грн.). В свою чергу, загальний обсяг постачання в сумі 274 966 грн, складається з наступних складових:

-виручка від реалізації ПММ за готівку по рахунку бухгалтерського обліку 301.1 "Виручка від реалізації ПММ в сумі 153 934,02 грн. (у т.ч. ПДВ);

-отримана орендна плата по безготівковому розрахунку, що відображена на рахунку бухгалтерського обліку 377 "Розрахунки з різними дебіторами" в сумі 4 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ) ;

-реалізація палива з оплатою через електронні платіжні системи по рахунку бухгалтерського обліку 331 "Грошові документи в національній валюті" в сумі 30 685,9 грн. ;

-реалізація палива по безготівковому розрахунку за договорами, укладеними Товариством з юридичними особами - покупцями, що відображена на рахунку бухгалтерського обліку 361 "Розрахунки з покупцями" в сумі 86 345,29 грн. (у т.ч. ПДВ).

Зазначені обставини підтверджуються копіями регістрів по рахунках 301.1 за червень 2019, по рах.377 за червень 2019, по рах.331 за червень 2019 , по рах.361 за червень 2019.

Зазначене вказує на те, що починаючи з 01.07.2019 та до моменту отримання позивачем ліцензії (22.07.2019) реалізація пального Товариством не здійснювалась. Відсутність реалізації пального Товариством за період з 01.07.2019 по 22.07.2019 підтверджується відсутністю показників даними бухгалтерського обліку позивача по регістру бухгалтерського обліку по рахунку 301.1 "Виручка від реалізації ПММ" за липень 2019 року та відсутністю виручки по РРО за цей же період .

Таким чином, з огляду на відключення електричної напруги на АЗС, що відповідачем не спростовано, встановлених обставин справи та наявних у матеріалах справи доказів, суд вважає, що реалізація позивачем двох літрів бензину А-92 фактично відбулась 30.06.2019, за результатами чого був роздрукований чек РРО на 58,00 грн., тобто коли наявність ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним не вимагалась.

Щодо посилань відповідача на лист АТ "Житомиробленерго", в якому повідомлено про те, що в період з 30.06.2019 по 01.07.2019 планові та позапланові відключення електроенергії не відбувались, суд зазначає наступне.

Так, в листі АТ "Житомиробленерго" від 18.11.2020 №030/13356 повідомляє про можливе відключення АЗС "Титан" на КЛ-6 кВ "Іршанськ-3" від ПС 100/35/6 кВ "Турчинка", яке заживлює ЗТП №458 в період з 30.06.2019 по 01.07.2019 відбулось на ПЛ-0,4 кВ. (а.с.205)

В той же час, зі змісту листа слідує, що, АТ "Житомиробленерго" однозначно не спростовує факту знеструмлення АЗС "Титан" у період з 30.06.2019 по 01.07.2019 та не заперечує факту можливого знеструмлення АЗС Товариства через відключення електроенергії на ПЛ-0,4.

Крім того, згідно запису, здійсненого штатним енергетиком в оперативному Журналі енергетика від 01.07.2019, копії сторінок якого наявні у матеріалах справи, вбачається, що "була відсутня напруга з 2440 по 420 з 30.06-01.07.2019". (а.с.212-213).

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивач при поданні заперечень на акт перевірки та поданні скарги до ДПС України на податкові повідомлення-рішення, повідомляв відповідні контролюючі органи про факт знеструмлення його АЗС 30.06.2019, на підтвердження чого ним надавалася довідка Хорошівського №576 від 02.07.2019, копія якої також надана ним до матеріалів справи.

Однак, в ході розгляду справи представник відповідача не зміг пояснити суду чи враховувалися ці обставини контролюючим органом при прийнятті спірних рішень і чи надавалася їм відповідна оцінка.

Таким чином, суд вважає, що лист АТ "Житомиробленерго", який датований 18.11.2020, не є беззаперечним доказом факту відсутності знеструмлення АЗС Титан 30.06.2019. Протилежного відповідачем не доведено.

Щодо посилань відповідача в акті фактичної перевірки №23 про відсутність розрахункової книжки .

Відповідно до Положення про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року №1315, умовою включення моделі реєстратора до вказаного Державного реєстру є її відповідність встановленим фіскальним вимогам.

Норми Технічних вимог №13 до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, наведених у додатку 7 до протокольного рішення Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 27.06.2002 №13 передбачають керування відпусканням пального з паливно-роздавальної колонки одним спеціалізованим реєстратором розрахункових операцій для АЗС.

Таким чином, у разі виходу з ладу спеціалізованого реєстратора розрахункових операцій для АЗС проведення розрахункових операцій може здійснюватися лише з використанням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій. При цьому, у разі відключення електроенергії проведення розрахункових операцій технічно здійснюватись не може.

Відповідно, при відсутності технічної можливості відпуску пального внаслідок знеструмлення електроживлення касового апарату, Книга обліку розрахункових операцій (КОРО) та розрахункова книжка (РК) не застосовуються у зв`язку з технічною неможливістю здійснення господарської операції з відпуску пального, яка повинна обліковуватись ними.

Тому, у разі виходу з ладу РРО або відключення електроенергії, проведення розрахункових операцій на АЗС не здійснюється до моменту належного підключення резервного РРО або поновлення подачі електроенергії.

У зв`язку з цим, ТОВ "АЗС Титан" розрахункова книжка (РК) в контролюючому органі не зареєстрована та не ведеться.

Разом з тим, ТОВ "АЗС Титан" має в наявності зареєстровану КОРО на місці проведення розрахунків, яка надавалась для перевірки про що відмічено в акті фактичної перевірки №23, тому доводи відповідача безпідставні.

Посилання відповідача на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі №240/12323/19 суд до уваги не приймає, оскільки така прийнята за різних фактичних обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, як суб"єктом владних повноважень, не виконано вимоги ст.77 КАС України та не спростовано факту розбрібного продажу пального на суму 58 грн. саме 30.06.2019, тобто до наявності обов"язку мати на це відповідну ліцензію, а відтак і порушення позивачем статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Таким чином, прийняте на підставі встановленого відповідачем порушення позивачем статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" податкове повідомлення-рішення від 24.03.2020 № про застосування штрафних санкцій в сумі 250 000 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 03.07.2020 №, яке видано за результатами скасованого № від 24.03.2019.

Зазначеним податковим повідомленням-рішенням застосовано штрафні санкції в сумі 7 078,70 грн. на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, п.116.1 ст.116 Податкового кодексу України та ст.20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій, а саме: ДПС України за наслідками розгляду скарги позивача, залишені в силі штрафні санкції у розмірі подвійної вартості виявлених надлишків бензину А-95 в кількості 67,01 л. на суму 1 776,03 грн. (надлишок), бензину А-92 в кількості 69,15 л. на суму 1 763,32 грн. (надлишок).

Відповідач у відзиві стверджує, що встановлено факт ведення з порушенням порядку встановленого законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: 23.01.2020 встановлено невідповідність даних обліку згідно Х звіту №6770 та фактичних залишків згідно проведених вимірів та розрахунків бензину А-95 в кількості 67,02 л на суму 1776 грн.

Фактичною перевіркою встановлено неведення позивачем обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, не надано документів на пальне, що зберігалось по місцю торгівлі, оскільки під час перевірки не надано змінні звіти АЗС за формою №16-НП, №17-НП, №13-НП.

Суд не погоджується з висновками контролюючого органу, з огляду на таке.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та в безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язанні проводити розрахункові операції на повну суму покупки через зареєстровані, опломбовані, у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Згідно п.12 ст.3 Закону №265/95-ВР суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Статтею 20 Закону передбачено застосування до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку фінансової санкції у розмірі подвійної вартості товарів, не облікованих за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів Громадян.

Тобто, вказана норма передбачає відповідальність саме за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а не за наявні залишки чи нестачі товарів.

В Україні запроваджена законодавчо закріплена практика ведення обліку товарів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у формі бухгалтерського обліку згідно порядку, визначеному відповідними національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку.

Бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім і внутрішнім користувачам для прийняття рішень (ст.1 Закону України від 16.07.1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних: документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку (ч. 3 ст. 9 Закону № 996-XIV).

До первинних документів, що є підставою для обліку товару, у тому числі за місцем реалізації та зберігання, як правило, належать податкові, видаткові накладні постачальника та товарно-транспортні накладні на транспортування.

Висновок про порушення позивачем порядку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, зроблений відповідачем виходячи з надлишку/нестачі нафтопродуктів виявлених при проведенні порівняння фактичних залишків нафтопродуктів виміряних у резервуарах із даними X звіту реєстратора розрахункових операцій.

Разом з тим, суд вважає, що сам по собі факт надлишку палива не свідчить про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, оскільки може бути наслідком цілої низки інших обставин, зокрема - похибки допущеної оператором в процесі вимірювання, похибки вимірювальної лінійки - метро штоку, перепаду температур при зливанні пального та при його вимірюванні через проміжок часу, що природно впливає на обсяг пального, наявності підтоварної води в ємностях, наявності пального в технологічних трубопроводах.

Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України №281/171/578/155 від 20.05.2008 (далі - Інструкція №281/171/578/155) встановлений єдиний - порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів.

У відповідності до вимог пп.4.2.2.1 Інструкції №281/171/578/155 об`ємно-масовим статичним методом визначається маса нафти й нафтопродукту за їх об`ємом, густиною та температурою. Об`єм нафти і нафтопродуктів визначається за допомогою градуйованих резервуарів та засобів вимірювань рівня нафти і нафтопродуктів у резервуарах, цистернах, танках суден або за повною місткістю мір (автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах).

Тобто, при здійсненні вимірювань обсягів нафтопродуктів на АЗС застосовується об`ємно-масовий статичний метод.

Об`ємним методом вимірюється об`єм нафтопродукту. Для вимірювань об`єму нафтопродуктів на АЗС використовуються паливороздавальні колонки (ПРК) і паливороздавальні колонки (ОРК), що мають відлікові пристрої для індикації ціни, об`єму та вартості виданої дози.

Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником обліку ПРК і ОРК за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1% від об`єму відпущених пального або олив. Сумарний об`єм нафтопродуктів, відпущених через ПРК та ОРК, не може використовуватись для обліку маси нафтопродуктів.

Інструкцією 281/171/578/155 передбачено, що вимірювання рівня нафти або нафтопродукту здійснюються двічі. У разі виявлення розбіжностей між результатами двох вимірювань понад допустиму похибку (± 2 мм) вимірювання необхідно повторювати доти, доки різниця між результатами трьох поспіль проведених вимірювань не буде в границях допустимої похибки вимірювання. При цьому за результат вимірювань береться середнє арифметичне значення результатів трьох найближчих вимірювань.

Тобто, наявність незначної похибки в процесі вимірювання здатна викликати відхилення в результатах вимірювання по відношенню до загального обсягу вимірюваного нафтопродукту в резервуарі.

В той же час, в акті фактичної перевірки відсутня інформація про кількість вимірювань нафтопродуктів, про обчислення середнього арифметичного значення результатів трьох найближчих вимірювань.

При цьому, суд зазначає, що відсутність інформації щодо ретельності вимірювання рівня нафтопродуктів у відповідності до вимог Інструкції 281/171/578/155 ставить під сумнів достовірність результатів вимірювання відображених у "Відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів".

Крім того, суд відмічає, що в акті перевірки також відсутня інформація про те чи здійснювалась звірка між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата та чи встановлювались розбіжності між ними і в якому розмірі.

В той же час, матеріали справи свідчать, що товариством на підставі видаткових, товарно-транспортних накладних від постачальників та відомостей щодо реалізації пального готівковим та безготівковим способами складається накопичувальний регістр у вигляді Журналу реєстрації руху товарів по групах в розрізі видів пального по 28 рахунку "Товари" і з деталізацією інформації за кожну зміну роботи оператора АЗС, що підтверджується копіями видаткових накладних на відпуск ПММ, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів, сертифікати відповідності, паспортами якості на постачання нафтопродуктів у січні 2020 року на підставі яких складений Журнал реєстрації руху пального.

Також, обсяги реалізації, надходження та залишки на початок і кінець зміни позивачем відображаються в Z звітах реєстратора розрахункових операцій.

Відповідно до п.10.2.10 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України № 281/171/578/155 від 20.05.2008, на підставі товарно-транспортних накладних та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою № 17-НП.

Згідно приписів Інструкції №281/171/578/155 у змінному звіті АЗС за формою №17-НП відображаються дані кількісного обліку нафтопродуктів, зокрема:

про оприбутковані нафтопродукти на підставі ТТН та акта приймання (пп.10.2.10 Інструкції №2 81/171/578/155);

відпуску нафтопродуктів за готівку одночасно з обліком реалізації нафтопродуктів через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів (пп.10.3.1.3 Інструкції №281/171/578/155);

інформація про заправлення за талонами (пп.10.3.3.2 Інструкції №281/171/578/155);

відпуск нафтопродуктів за платіжними картками (пп. 10.3.4.2 Інструкції №281/171/578/155).

На підтвердження виконання вимог п.10.2.10 Інструкції №281/171/578/155 позивачем надано копії сторінок журналу обліку надходжень нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП за період надходження нафтопродуктів починаючи з 04.12.2019 по 10.02.2020, у якому відображені результати вимірювань густини і температури нафтопродукту. (а.с.157-160)

Також, в матеріалах справи міститься копія змінного звіту АЗС за формою №17- НП за 23 січня 2020 року, тобто у день зняття перевіркою фактичних залишків нафтопродуктів на ТОВ "АЗС Титан" з якого вбачається, що залишок нафтопродуктів на початок зміни 23 січня 2020 року згідно звіту №17-НП відповідає даним Х-звіту РРО, сформованого ревізорами в ході перевірки. (а.с.161-163)

Крім того, суд відмічає, що в акті перевірки не зазначено про виявлення розбіжностей між даними звіту 17-НП та обліковими даними згідно РРО, як в частині отриманих так і реалізованих обсягів пального.

Тобто, в ході перевірки службовими особам контролюючого органу не поставлено під сумнів дані обліку товарних запасів позивача відображених в бухгалтерському обліку та у звітності за формою 17-НП, передбаченою вимогами Інструкції №281/171/578/155.

Згідно пп.10.3.2.1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України №281/171/578/155 від 20.05.2008 (далі - Інструкція №281/171/578/155) відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП, якою передбачена необхідність заповнення таких показників, як - кількісний залишок кожного виду нафтопродуктів, державний номер автомобіля, номер подорожнього листа, кількість відпущеного нафтопродукту в літрах, ПІБ та підпис водія, що отримував такі нафтопродукти. Кількість відпущеного нафтопродукту також фіксується у відомості, яка ведеться безпосередньо на АЗС, що підтверджується підписами оператора АЗС та водія.

Пунктом 10.3.2.2 Інструкції №281/171/578/155 також передбачено, що підприємства, АЗС на підставі відомостей про відпуск нафтопродуктів періодично, але не менше одного разу на місяць, виписують зведені відомості-рахунки кожному споживачу за марками нафтопродуктів та цінами, установленими протягом місяця. У рахунках обов`язково зазначаються кількість та загальна вартість відпущених нафтопродуктів, у тому числі податок на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "АЗС Титан" відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком здійснюється на підставі укладених договорів з іншими суб`єктами господарювання та відображається на рахунку бухгалтерського обліку 361 "Розрахунки з покупцями" .

З наданої копії регістру по рах.361 за січень 2020 вбачається, що у ньому відображено залишок (сальдо) взаєморозрахунків на початок та кінець звітного періоду, вартість відпущеного та оплаченого пального кожним покупцем-суб`єктом господарювання. Деталізація інформації по кожному покупцю-суб`єкту господарювання здійснюється в заправочних відомостях, які являються додатками до укладених договорів. В таких заправочних відомостях відображається дата заправки, вид та ціна нафтопродукту, ПІБ отримувача - водія суб`єкта господарювання - покупця, його підпис, а також ПІБ оператора, який відпустив нафтопродукт та його підпис. Після завершення звітного періоду кількість відпущеного пального підсумовується.

Крім того, позивачем щомісячно по кожному покупцю - суб`єкту господарювання складаються підсумкові накладні за марками нафтопродуктів, їх кількістю, діючими на дату відпуску цінами та загальною вартістю, у тому числі податком на додану вартість.

Зазначені обставини підтверджуються копіями заправочних відомостей за січень 2020 , що містяться в матеріалах справи та копіями накладних на відпуск нафтопродуктів суб"єктам господарювання за січень 2020, згідно укладених договорів. (а.с.164-189)

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивачем за допомогою регістру бухгалтерського обліку по рахунку 361 "Розрахунки з покупцями" та заправочних відомостей організовано облік нафтопродуктів з визначенням усіх показників, передбачених Інструкцією №281/171/578/155 при складанні форми №16-НП.

Доводи відповідача щодо ненадання до перевірки звітів №13-НП, №16-НП спростовані матеріалами справи та встановленими судом обставинами. Крім того, у акті перевірки відсутня вказівка на ненадання позивачем до перевірки форм звітності, регістрів обліку чи первинних документів, що унеможливило б проведення перевірки чи вплинуло б на формування висновків та її результатів.

Також суд відхиляє доводи представника відповідача щодо відсутності звітів №17-НП, оскільки в п.10 акту перевірки зазначено про перевірку звітів №17-НП, відомостей, видаткових та ТТН, документів на резервуари. Інші доводи відповідача не спростовано встановлених судом обставин.

Отже, висновок податкового органу про те, що виявлена невідповідність залишків товарів є свідченням здійснення Товариством "АЗС Титан" реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є помилковим.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС має здійснюватись методами та з дотриманням всіх передбачених вимог щодо здійснення таких замірів, що визначені Інструкцією від 20.05.2008 №281/171/578/155, яка є спеціальним нормативним актом, що встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів та є обов`язковою для всіх суб`єктів господарювання, що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

В той же час, системний аналіз наведених норм права та встановлених обставин справи, дає підстави для висновку, що зазначені у акті перевірки результати вимірювання рівня нафтопродуктів у резервуарах на АЗС були здійснені з порушенням вимог Інструкції №281/171/578/155, з огляду на те, що в акті перевірки та в додатку до нього не зазначено інформації щодо методів, способів та обладнання, за допомогою яких здійснювалось зняття фактичних залишків паливно-мастильних матеріалів як того вимагає вказана Інструкція №281/171/578/155, а відтак, інформація щодо фактичної кількості паливно-мастильних матеріалів, які зазначені в додатку до акту перевірки "Відомість про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей)" не може вважатись достовірною, а відповідно і твердження контролюючого органу про те, що Товариство "АЗС Титан" реалізовувало паливно-мастильні матеріали, які не є облікованими у встановленому законом порядку, не є доведеним.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд при розгляді справ 826/18483/13-а, 819/1026/13-a.

При цьому, суд зауважує, що згідно акту перевірки службові особи контролюючого органу не мали зауважень щодо ведення на АЗС відповідних журналів; спеціалізовані електронні контрольно-касові апарати знаходились у належному стані, паливо роздавальні колонки були повірені та опломбовані і відповідали технічним вимогам для застосування на АЗС, було забезпечено реєстрацію грошових коштів і надавались розрахункові документи у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недотримання відповідачем при проведенні перевірки положень Інструкції, яка є спеціальним нормативним актом та регламентує порядок проведення такого роду перевірок, а відтак, твердження відповідача про те, що позивач реалізовував паливно-мастильні матеріали, які не є облікованими у встановленому законом порядку та порушив законодавство про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій, на підставі чого застосовано штрафні санкції в сумі 7 078,70 грн. є безпідставними.

Відтак, прийняте на підставі таких висновків податкове повідомлення-рішення № від 24.03.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною 1,2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на виконання ч.2 ст.77 КАС України не спростовано, а позивачем доведено протиправність оскаржуваних рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.03.2020 № та від 03.07.2020 № .

Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9,77, 90 ,242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Титан" (вул. Новоборівська, 1, смт. Іршанськ, Хорошівський район, Житомирська обл., 12110, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) від 24.03.2020 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) від 03.07.2020 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС Титан" (вул. Новоборівська, 1, смт. Іршанськ, Хорошівський район, Житомирська обл., 12110, ) судовий збір у розмірі 5852,00 грн. (п"ять тисяч вісімсот п"ятдесят дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 10 грудня 2020 року