Справа № 160/12903/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Товариство з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної служби геології та надр України, в якій позивач просить:
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що для здійснення господарської діяльності позивач отримав Спеціальні дозволи на користування надрами № 4921 від 24.02.2009 р. та № 4922 від 24.02.2009 р. 26.12.2018 р.
Так, позивач звернувся до відповідача з заявами № 26/12/18-1 та № 26/12/18-2 щодо продовження дії спеціальних дозволів № 4921 та № 4922 разом з необхідними документами. Втім, листами № 568/03/12-19 та № 569/03/12-19 від 11.01.2019 р. відповідач повернув заяви позивачу разом з документами в зв`язку з відсутністю деяких документів, що не були додані.
Не погодившись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду із позовною заявою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» (; вул. Рогальова, буд. 21-А, м. Дніпро, 49044) до Державної служби геології та надр України (; вул. Ежена Потьє, 16, м. Київ, 03680) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» заяв з доданими документами від 27.12.2018 вх. № 24686/02/12-18 та вх. № 24687/02/12-18.

Зобов`язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» від 27.12.2018 вх. № 24686/02/12-18 та вх. № 24687/02/12-18 та прийняти рішення у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019 року по справі № 160/2450/19, апеляційна скарга Державної служби геології та надр України була залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27.02.2020 року по справі № 160/2450/19 рішення судів попередніх інстанцій було залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що ТОВ «Проско ресурси» виконало відповідні вимоги законодавства, яке діяло на час подання заяв, та оформив у відповідності до нього всі документи задля продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами.

20.11.2019 року ТОВ «Проско ресурси» на адресу відповідача направлено лист, в якому позивач зазначив щодо необхідності виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 року.

Втім, як зазначає позивач, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 року відповідачем не виконано, що і стало підставою для звернення до суду із позовом.

15.10.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідачем у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.

На адресу відповідача судом направлялася ухвала про відкриття провадження у справі. Вказана ухвала була отримана представником відповідача 27.10.2020 року.

Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно положень ст. 126 КАС України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступні обставини справи.

24.02.2009 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси» отримано спеціальні дозволи № 4921 та № 4922 на користування надрами з терміном дії до 24.09.2017 року.

26.12.2018 року ТОВ «Проско Ресурси» звернулось до Державної служби геології та надр України з заявами щодо продовження строку дії на 20 років та внесення змін до спеціальних дозволів на користування надрами та доданими до них документами.

Заявою від 26.12.2018 року вих. № 26/12/18-1 ТОВ «Проско Ресурси» просило продовжити строк дії спеціального дозволу на термін 20 років та внести зміни до спеціального дозволу від 24.02.2009 № 4921, наданого з метою видобування каоліну-сирцю для одержання збагаченого каоліну, придатного для виробництва бумаги, картону, керамічних, гумово-технічних, пластмасових виробів, штучної шкіри і тканини, для парфумерної промисловості, для пестицидних препаратів, електротехнічного силуміну і ультрамарину, для скла, реліну, пісків-відсівів - для будівельних робіт, як заповнювачі бетону, залізобетонних труб, тонкої кераміки; кварц-польовошпатового концентрату для тонкої кераміки Просянське родовище ділянка Вершинська розташованого у Покровському районі Дніпропетровської області 2,5 км на південь смт Просяна у зв`язку з геолого-економічною оцінкою запасів первинних каолінів в ДКЗ України протокол від 20.10.2010 № 2069.

Заявою від 26.12.2018 року вих. № 26/12/18-2 ТОВ «Проско Ресурси» просило продовжити строк дії спеціального дозволу на термін 20 років та внести зміни до спеціального дозволу від 24.02.2009 № 4922, бумаги, картону, керамічних, гумово-технічних, пластмасових виробів, штучної шкіри і тканини, для парфумерної промисловості, для пестицидних препаратів, електротехнічного силуміну і ультрамарину, для скла, реліну, пісків-відсівів для будівельних робіт, як заповнювачі бетону, залізобетонних труб, тонкої кераміки; кварц-польовошпатового концентрату для тонкої кераміки Просянське родовище ділянка Західно-Дібровська розташованого у Покровському районі Дніпропетровської області між населеними пунктами Діброва-Мало-Михайлівка-Просяна-Вершина-Отришки-Орли.

Листом відповідача від 11.01.2019 № 568/03/12-19 заяву з доданими до неї документами від 26.12.2018 року № 26/12/18-1 щодо внесення змін та продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 24.02.2009 № 4921, який надано з метою видобування каоліну-сирцю ділянки Вершинська Просянівського родовища у Дніпропетровській області повернуто у зв`язку з тим, що вони не відповідають вимогам Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, оскільки за результатами опрацювання заяви з доданими до неї документами встановлено: відсутність оглядової карти; у пояснювальній записці відсутня потужність підприємства; на плані підрахунку запасів відсутні каталог координат; відсутнє повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля.

Також, листом відповідача від 11.01.2019 року № 569/03/12-19 заяву з доданими до неї документами від 26.12.2018 № 26/12/18-1 щодо внесення змін та продовження строку дії спеціального дозволу на користування надрами від 24.02.2009 № 4922, який надано з метою видобування каоліну ділянки Західно-Дібровська Просянівського родовища у Дніпропетровській області повернуто у зв`язку з тим, що вони не відповідають вимогам Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, оскільки за результатами опрацювання заяви з доданими до неї документами встановлено: відсутність оглядової карти; у пояснювальній записці відсутня потужність підприємства; на плані підрахунку запасів відсутні каталог координат; відсутнє повідомлення про плановану діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля.

ТОВ «Проско Ресурси» повторно звернулось до відповідача з заявами від 14.02.2019 року вих. № 14/02/2019-1 та № 14/02/2019-2 щодо продовження строків дії спеціальних дозволів від 24.02.2009 № 4922, № 4921. Заяви зареєстровані Дежгеонадра України 18.02.2019 за вх. № 5326/02/12-19 та № 5350/02/12-19.

Листами від 22.02.2019 року вих. № 3634/03/12-19 та вих. № 3635/03/12-19 заяви з доданими документами повернуті заявнику з наступних підстав: оглядова карта не відповідає вимогам Порядку; кількість ліній геологічних розрізів не відповідає кількості наданих геологічних розрізів; на плані підрахунку запасів відсутні кутові точки ділянки надр; згідно з Порядком з 01.01.2019 до заяви з доданими до неї документами додаються тільки результати оцінки впливу на довкілля на плановану діяльність (звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля) згідно з вимогами Порядку; у пакеті документів відсутні звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, ТОВ «Проско Ресурси» звернулось до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2020 року у справі №160/2450/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» (; вул. Рогальова, буд. 21-А, м. Дніпро, 49044) до Державної служби геології та надр України (; вул. Ежена Потьє, 16, м. Київ, 03680) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» заяв з доданими документами від 27.12.2018 вх. № 24686/02/12-18 та вх. № 24687/02/12-18.

Зобов`язано Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» від 27.12.2018 вх. № 24686/02/12-18 та вх. № 24687/02/12-18 та прийняти рішення у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019 року по справі № 160/2450/19, апеляційна скарга Державної служби геології та надр України була залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 27.02.2020 року по справі № 160/2450/19 рішення судів попередніх інстанцій було залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що під час судових слухань було встановлено, що ТОВ «Проско ресурси» виконав всі вимоги законодавства, яке діяло на час подання Заяв, та оформив у відповідності до нього всі документи, додатки задля продовження терміну дії спеціальних дозволів.

Так, рішення суду по справі № 160/2450/19 набрало законної сили.

На підставі вказаного, ТОВ «Проско ресурси» листами від 20.11.2019 року за №20/11/1 та №20/11/2 звернулось до відповідача, в яких просило прийняти заяви від 27.12.2018 року вх. № 24686/02/12-18 та вх. № 24687/02/12-18 та продовжити дію спеціальних дозволів №4921 та №4922.

Вказані листи отримані відповідачем 13.12.2019 року, що підтверджується копією роздруківки з сайту відповідача (список вхідних документів).

Втім, позивач вказує, що відповідачем не розглянуто заяви від 27.12.2018 року вх. № 24686/02/12-18 та вх. № 24687/02/12-18 щодо продовження дії спеціальних дозволів №4921 та №4922 на виконання рішення суду по справі № 160/2450/19, а отже допущено бездіяльність. що і стало підставою для звернення до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частина 1 ст. 19 Кодексу України про надра встановлює, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

У п. 4 ч. 1 ст. 24 Кодексу України про надра відзначено, що користувачі надр мають право на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами.

Згідно з до ч. 8 ст. 16 Кодексу України про надра переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр у встановленому законодавством порядку.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності, встановлення порядку діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та державних адміністраторів визначає Закон України «Про довільну систему у сфері господарської діяльності».

Згідно з ч. 1 ст. 4-1 вказаного Закону порядок видачі документів дозвільного характеру або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким центральним органом виконавчої влади відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 є Держгеонадра, яке згідно з покладеними на них завданнями, зокрема, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами) (пп. 9 п. 4 Положення).

Пунктом 9 вказаного Положення також визначено, що Держгеонадра у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України і наказів Мінприроди видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Відносини щодо надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, а також процедура продовження строку дії дозволів визначається Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615. Цей нормативний акт застосовується у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 14 Порядку № 615 у разі виникнення потреби у закінченні геологічного вивчення, геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, та затвердження запасів родовища корисних копалин, продовженні видобування корисних копалин строк дії дозволу продовжується за наявності інформації про відсутність порушень надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр.

Продовження строку дії дозволу на геологічне вивчення може здійснюватися не більше двох разів, крім дозволів на геологічне вивчення, згідно з якими роботи виконуються за кошти державного бюджету.

Строк дії дозволу, наданого відповідно до пп. 8 п. 8 цього Порядку, може бути продовжено лише в межах строку дії договору оренди (концесії) цілісного майнового комплексу.

Для продовження строку дії дозволу на видобування корисних копалин надрокористувач подає органу з питань надання дозволу заяву на видобування корисних копалин не пізніше ніж за шість місяців, на геологічне вивчення надр та геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислову розробку, - за три місяці до закінчення строку його дії. У заяві зазначається причина продовження строку дії дозволу. Надрокористувач, що не подав заяву в установлений строк, втрачає право на продовження строку дії дозволу.

Для продовження строку дії дозволу надрокористувач подає ті ж документи, що і для отримання дозволу без проведення аукціону, крім документів, що підтверджують погодження з органами місцевого самоврядування.

Строк продовження дії дозволу не може перевищувати строки, передбачені пунктом 7 цього Порядку.

Продовження дії дозволу, наданого на підставі пп. 15 п. 8 цього Порядку, здійснюється на період продовження відповідної угоди про розподіл продукції в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про угоди про розподіл продукції" та відповідною угодою про розподіл продукції.

Рішення про продовження строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу протягом 60 днів після надходження документів у повному обсязі.

Пунктом 15 Порядку № 615 встановлено, що надрокористувачеві відмовляється у продовженні строку дії дозволу у разі: невиконання ним умов користування надрами, передбачених дозволом або відповідною угодою; прийняття органом місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами рішення про обмеження користування надрами відповідно до законодавства; подання заявником документів не в повному обсязі; виявлення у поданих документах недостовірних даних; невідповідності документів, поданих заявником, вимогам п. 14 цього Порядку; наявності інформації від правоохоронних органів та суб`єктів фінансового моніторингу, що заявник здійснює фінансування тероризму в Україні; наявності зауважень Мінприроди щодо продовженні строку дії дозволу відповідно до природоохоронного законодавства, передбачених п. 25 цього Порядку

Зі змісту наведених норм вбачається, що рішення про продовження строку дії дозволу або про відмову у продовженні строку дії дозволу приймається органом з питань надання дозволу після опрацювання пакету документів, поданого для прийняття відповідного рішення.

За змістом п. 25 Порядку № 615 про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження. Наказ Держгеонадр про зупинення, анулювання дозволу, рішення про відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

У п. 21 Порядку № 615 вказано, що у разі відмови в наданні, продовженні строку дії, переоформленні, видачі дубліката дозволу або внесенні змін до нього документи повертаються в повному обсязі заявникові.

Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що законодавець передбачив чіткий алгоритм дій уповноваженого органу, в даному випадку - Державної служби геології та надр України при прийнятті рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами. Зокрема, Державна служба геології та надр України за наявності передбачених законом підстав для відмови у наданні дозволу на користування надрами протягом 30 днів з дня отримання всіх погоджень приймає відповідне рішення про відмову у наданні такого дозволу. За відсутності зазначених вище підстав для відмови - уповноважений орган зобов`язаний прийняти рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами.

Як встановлено судовими рішеннями по справі № 160/2450/19 та не спростовується відповідачем, останній повернув заявнику заяви з доданими документами листами № 568/03/12-19 та № 569/03/12-19 від 11.01.2019 р. за відсутності будь-яких підстав, передбачених положеннями ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та п. 19 Постанови № 615, які б прямо чи опосередковано мали б наслідком відмову у наданні спеціального дозволу на користування надрами.

Відтак, суд зазначає, що вказане вище свідчить про протиправність повернення Держгеонадрами заяв позивача від 26.12.2018 року за вих. № 26/12/18-1 та № 26/12/18-2.

Відповідно до п. 25 Постанови № 615 наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про зупинення, анулювання, відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу розміщуються протягом п`яти робочих днів на офіційному веб-сайті відповідного органу. Наказ Держгеонадр та розпорядження Ради міністрів Автономної Республіки Крим про зупинення, анулювання дозволу, рішення про відмову в наданні чи продовженні строку дії дозволу можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.

Виходячи з положень п. 19, п. 21 та п. 25 Постанови № 615, у разі відмови у наданні спеціального дозволу відповідача зобов`язаний видати наказ, в якому зазначити, яких саме вимог законодавства не дотримано заявником при звернені до Держгеонадр із відповідною заявою.

Такий наказ має бути направлений на адресу заявника разом із відповідною заявою та доданими до неї документами.

Проте, як встановлено судом, відповідач за результатами розгляду заяв позивача не прийняв жодних рішень, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до положень п. 8 та п. 9 Постанови № 615 Державна служба геології та надр України після надходження заяви про отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону зобов`язана:

- протягом 3 х робочих з дня реєстрації документів розмістити інформацію про їх реєстрацію на офіційному веб-сайті Державної служби геології та надр України;

- протягом 6 робочих днів з моменту реєстрації заяви надсилати копію заяви з доданими до неї документами на погодження до обласної ради на території якої знаходиться ділянка надр, щодо якої особа просить надати дозвіл (у разі якщо корисна копалина належить до корисних копалин загальнодержавного значення) та до Міністерства екології та природних ресурсів України;

- направити запит до правоохоронних органів та суб`єктам фінансового моніторингу про розгляд документів заявника для виявлення суб`єктів господарювання, що здійснюють фінансування тероризму в Україні;

- направити запит органам ДФС щодо перевірки факту наявності у заявника боргу із сплат податків та загальнообов`язкових платежів станом на останній звітний період.

У позовній заяві ТОВ «Проско Ресурси» зазначило, що неодноразово зверталося до відповідача із заявами про надання спеціального дозволу на користування надрами.

Зазначені заяви ТОВ «Проско Ресурси» від 26.12.2018 року за вих. № 26/12/18-1 та № 26/12/18-2, повернуті листами відповідача № 568/03/12-19 та № 569/03/12-19 від 11.01.2019 р. відповідно.

Відповідно до п. 8 Постанови № 615 рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається протягом 30 днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у разі усунення суб`єктом господарювання причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, повторний розгляд документів здійснюється дозвільним органом у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня отримання відповідної заяви суб`єкта господарювання, документів, необхідних для видачі документа дозвільного характеру, і документів, які засвідчують усунення причин, що стали підставою для відмови у видачі документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом. При повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Положеннями п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Положеннями ч. 6 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Відмітка в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про дату прийняття заяви є підтвердженням подання заяви та документів державному адміністратору або дозвільному органу. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.

Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на те, що своєю бездіяльністю відповідачем створено невизначеність для позивача, який позбавлений законної можливості реалізувати своє право на отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Враховуючи те, що відповідачем поверталися заяви ТОВ «Проско Ресурси» від 26.12.2018 року за вих. № 26/12/18-1 та № 26/12/18-2 з доданими до них документами, які відповідали вимогам Постанови № 615 та Закону № 2806-15, без прийняття визначених законом рішень, та те що, на даний час відповідачем допускається бездіяльність з виконання вимог рішення суду по справ №160/2450/19, яке набрало законної сили, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача продовжити строк дії Спеціального дозволу на користування надрами № 4921 від 24.02.2009 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» () та Спеціального дозволу на користування надрами № 4922 від 24.02.2009 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» () на термін 20 (двадцять) років, відповідно до принципу «мовчазної згоди».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у справі №640/21997/18 від 21 жовтня 2020 року.

Щодо дискреційних повноважень відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У постановах від 13.02.2018 року у справі №361/7567/15-а, від 07.03.2018 року у справі №569/15527/16-а, від 20.03.2018 року у справі №461/2579/17, від 20.03.2018 року у справі №820/4554/17, від 03.04.2018 року у справі №569/16681/16-а, від 12.04.2018 року у справі №826/8803/15 Верховний Суд зазначив що дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 157 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); п. 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); п. 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus № 32181/04); п. 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Відтак, приймаючи рішення про зобов`язання орган державної влади виконати свої дискреційні повноваження, суд, перш за все, відновлює баланс взаємодії між органами державної влади та суб`єктами господарювання.

При цьому, суд, приймаючи саме таке рішення на захист порушених прав суб`єктів господарювання - про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певну дію, унеможливлює виникнення вільного трактування та зловживання з боку органів державної влади своїми дискреційними повноваженнями.

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №208/8402/14-а, від 29.03.2018 у справі №816/303/16, від 25.05.2018 у справі №826/6102/16.

Втім щодо вимоги про визнання за ТОВ «Проско ресурси» () права з урахуваннями принципу мовчазної згоди здійснювати без отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону господарську діяльність з користування надрами з метою видобування корисних копалин загальнодержавного значення - каолін лужний, каолін первинний ІІросянського родовища, ділянки Вершинська (площа території 330,70 га, Покровський район, смт. Покровське, 2.5 км на південь від смт. Просяна) та Просянського родовища, ділянки Західно-Дібровська (площа території 401,00 га, Покровський район, смт. Покровське, між населеними пунктами Діброва-Мало-Михайлівка-Просяна-Вершина-Отришки-Орли), Дніпропетровської області, суд зазначає про таке.

Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої та другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, зокрема встановити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову у задоволенні таких вимог.

Оскільки позивач просить визнати за ТОВ «Проско ресурси» право з урахуваннями принципу мовчазної згоди здійснювати без отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону господарську діяльність, враховуючи норми КАС України, адміністративний суд такими повноваженням не наділений, а тому у задоволенні такої позовної вимоги слід відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси» (, 49044, м. Дніпро, вул. Рогальова, 21-А) до Державної служби геології та надр України (, 03057, м. Київ, вул. А. Цедіка, 16) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо нездійснення розгляду та неприйняття рішення у встановлений строк з приводу заяв ТОВ «Проско ресурси» () від 20.11.209 року № 20/11/1 та 20/11/2 щодо продовження строку дії Спеціального дозволу на користування надрами № 4921 від 24.02.2009 року та № 4922 від 24.02.2009 року;

Зобов`язати Державну службу геології та надр України продовжити строк дії Спеціального дозволу на користування надрами № 4921 від 24.02.2009 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» () та Спеціального дозволу на користування надрами № 4922 від 24.02.2009 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» () на термін 20 (двадцять) років.

Зобов`язати Державну службу геології та надр України надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Проско ресурси» () примірники Спеціального дозволу на користування надрами № 4921 від 24.02.2009 року та Спеціального дозволу на користування надрами № 4922 від 24.02.2009 року з продовженим строком дії на 20 (двадцять) років кожний.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України (, 03057, м. Київ, вул. А. Цедіка, 16) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси» (, 49044, м. Дніпро, вул. Рогальова, 21-А) судовий збір у розмірі 6 306,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський