Справа № 815/2772/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

08 грудня 2020 р. м.Одеса Справа № 815/2772/17

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М., Єщенко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання скаржника ОСОБА_1 про розгляд справи за його участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2017р. по справі №815/2772/17.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2020р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2017р. по справі №815/2772/17 - відмовлено.

Не погоджуючись з вищеозначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій, серед іншого, викладено клопотання про розгляд справи за його участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Так, дослідивши наведенні скаржником в апеляційній скарзі доводи щодо розгляду апеляційної скарги за його участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з пунктом 10 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з приписами ч.6 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Також, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997року №475/97-ВР, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983року у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002року "Varela Assalino contre le Portugal", заява №64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

До того ж, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, аргументами іншої сторони, та реагувати на вказані аргументи з урахуванням приписів чинного процесуального законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, та зважаючи, що предмет доказування, характер даних спірних правовідносин, на думку суду, не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного, всебічного, та об`єктивного розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Керуючись п.10 ч.1 ст.4, ч.6 ст.7, ст.ст.12, 257, 262 п.1 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за його участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, відмовити.

Ухвала окремо оскарженню від рішення суду не підлягає.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Танасогло Т.М.