Справа № 640/16294/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Київ № 640/16294/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія»
доОфісу великих платників податків Державної фіскальної служби України
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення прийняті Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби від 29 травня 2019 року:

№, яким встановлено порушення ст. 1 Закону України від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (зі змінами та доповненнями) та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 371704,98 грн.

№, яким встановлено порушення п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (із змінами та доповненнями) та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 1700,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №640/16294/19.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю законних підстав для застосування до позивача штрафних санкцій на підставі вищезазначених нормативно - правових актів, з огляду на відсутність порушення з боку позивача строків повернення виручки, відсутності в цьому вини позивача та відсутність повноважень відповідача для застосування штрафних санкцій.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог законодавства з боку позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби протягом 16 -25 квітня 2019 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Київська енергетична компанія» з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій по договору від 15.10.2015 №1/К05.2-П/15 за період діяльності з 01.11.2017 по 09.04.2019 згідно листа уповноваженого банку AT «БТА Банк» №20/1-БТ від 03.01.2019 року, за результатами якої складено Акт перевірки №1280/28-10-14-02-02/32878418 від 07.05.2019 року (далі - «Акт перевірки»).

Актом перевірки встановлено порушення позивачем:

ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині несвоєчасного надходження виручки в іноземній валюті від експорту робіт згідно Договору №1/К05.2-П/15 від 15.10.2015, укладеного з компанією «ELTODO a.s.» (Чеська Республіка), та п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993р. №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю.

Відповідно до Додатку 1-ЕК до Акту перевірки, ТОВ «КЕБК» нарахована пеня у сумі 498158,09 грн.

За результатами розгляду заперечень позивача, на підставі Акту перевірки відповідачем 29 травня 2019 року прийняті податкові повідомлення-рішення, зокрема:

№, яким, на підставі ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 №185/94-ВР за несвоєчасне надходження виручки в іноземній валюті від експорту робіт згідно Договору №1/К05.2-П/15 від 15.10.2015, укладеного з компанією «ELTODO a.s.» (Чеська Республіка), до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 371704,98 грн.;

№ яким, на підставі п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» застосовано до позивача штрафні санкції в сумі 1700грн.

Підставою для прийняття вищезазначених рішень стали наступні обставини, встановлені перевіркою.

Так, актом перевірки встановлено, а сторонами не заперечується, що між позивачем та юридичною особою - резидентом Чеської Республіки ELTODO, a.s. було укладено Договір №1/К05.2-П/15 від 15.10.2015 року на реалізацію комплексу будівельних об`єктів.

ТОВ «КЕБК», відповідно до пункту «д» підпункту 4 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», отримало індивідуальну ліцензію №159 від 01.12.2016 року на розміщення валютних цінностей на рахунках за межами України. Строк дії ліцензії з дати видачі ліцензії до 31.10.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами, на підставі актів приймання - передачі виконаних робіт від 06.12.2016р., №1-3, було узгоджено виконання позивачем робіт на загальну суму 14529424,39 з урахуванням податку на додану вартість, або 12007788,76 чеських крон, без урахування податку на додану вартість.

За виконані роботи позивачу було перераховано контрагентом суму 12007788,72 чеських крон, за вирахуванням 10 % податку, який було перераховано на підставі Закону про доходи юридичних осіб №586/1992 Св. до казначейства Чеської Республіки.

Зазначене обчислення та перерахування податку підтверджується звітами платника податку, та не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди №1 до договору, підписаної 4 жовтня 2016 року, між позивачем та його контрагентом було узгоджено, що оплата за виконані роботи здійснюється з урахуванням вимог, зокрема, Закону про доходи юридичних осіб №586/1992 Св.

Грошові кошти у сумі 332907,00 чеських крон були повернуті позивачу від Податкового управління міста Праги (Financni urad pro hlavni mesto Prahu) на рахунок позивача, відкритий в AT «БТА БАНК» 19 грудня 2018 року в сумі 329862,44 чеських крон та 14 лютого 2019 року в сумі 237,00 чеських крон. Крім того, при перерахуванні вказаних коштів банківськими установами було утримано комісій на загальну суму 2807,60 чеських крон.

Саме несвоєчасне, на думку відповідача, перерахування коштів, стало підставою для застосування до позивача санкцій.

Суд з правомірністю такого не погоджується, виходячи з викладеного.

До регулювання даних правовідносин, на думку суду, слід застосувати норми Законів України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР, який був чинним до 7 лютого 2019 року, та «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII.

30 червня 1997 року між Урядом України і Урядом Чеської Республіки підписано Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і майно, яка ратифікована Законом України від 17 березня 1999 року N 503-XIV (далі - Конвенція).

Частиною першою статті 7 Конвенції визначено, що прибуток підприємства Договірної Держави оподатковується тільки у цій Державі, якщо тільки це підприємство не здійснює комерційної діяльності в другій Договірній Державі через розташоване в ній постійне представництво.

Відповідно до Закону Чеської Республіки "Про податок на прибуток" N 586/1992 параграфу 38е "Гарантування податку", для гарантій сплати податку з оподаткованих доходів платників згідно пункту 17, з яких податок не утримується у формі відрахувань, у відповідності з особливою ставкою податку, особа, виконуюча оплату, перерахування або зарахування оплати на користь платника, зобов`язана не пізніше як у день прийняття до обліку боргу, згідно діючих бухгалтерських правил, вирахувати гарантію податку платників, зазначених у пункту 17, абзац 4, які не є податковими резидентами держави-члена Європейського Союзу та інших держав, які складають Європейський економічний простір, у розмірі 10 % доходів з джерел на території Чеської Республіки.

Розмір суми гарантування сплати податку, а також підставі звільнення Товариства від сплати податку на прибуток за законодавством Чеської Республіки не є спірним у цій справі, контрагент позивача надав суду Звіт від 14 червня 2017 року про відрахування гарантованого податку на оподатковувані доходи згідно абзацу 6 статті 38е Закону N 586/1992 "Про податок на прибуток" щодо виконання зобов`язання з відрахування гарантованого податку на оподатковувані доходи, згідно абзаців 1-3 статті 38е Закону "Про податок на прибуток".

При оплаті, переказі або позиці коштів іноземному суб`єкту, походженням з країни, що не входить в ЄС / ЄЕЗ, чеський платник податків повинен утримати 10 % з доходу, отриманого з джерел в Чеській Республіці (відповідно до визначення в чеському Податковому кодексі). Сума забезпеченого податку розглядається як аванс на оплату податку іноземного суб`єкта, і може бути зарахована проти остаточного зобов`язання з податку на прибуток, зазначеного в його річній податковій декларації.

Спірним у цій справі є саме правова природа повернутих позивачеві коштів, які, виходячи зі змісту параграфу 38 е Закону Чеської Республіки "Про податок на прибуток" №586/1992 є частиною від доходу іноземного суб`єкта, походженням з країни, що не входить в ЄС / ЄЕЗ, і підлягає поверненню після виконання всіх податкових зобов`язань щодо сплати податку на прибуток.

Суд вважає, що дані кошти, які не було і не мало бути отримано позивачем від контрагента, з урахуванням вищевикладених вимог Закону Чеської Республіки, не мають розглядатися як виручка позивача у розумінні Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Так, статтею 1 вищезазначеного Закону №185/94 в редакції, яка діяла на момент підписання актів приймання - передачі виконаних робіт, було передбачено, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Відповідач вважає, що позивачем допущено порушення зазначеної правової норми, виходячи з того, що на рахунок позивача було зараховано суму меншу, ніж узгоджено у якості вартості виконаних робіт, та стверджує, що зарахуванню підлягала вся сума, зазначена в актах.

Суд зауважує на це, що хибність вказаного підходу підтверджується тим, що в такому випадку постає питання сплати у Чеській республіці податку на додану вартість з вартості виконаних робіт (21%), оскільки акти містять визначення і цієї суми.

Суд вважає, що сумою виручки, у розумінні Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», є сума коштів, яка має бути перерахована резиденту України. При цьому умови перерахування такої суми мають визначати не тільки зовнішньоекономічні контракти, але й податкове законодавство.

За усталеною правовою практикою, норми податкового законодавства, які встановлюються державою, мають пріоритет над узгодженими сторонами умовами, у зв`язку з чим суд вважає, що утримання з доходу позивача та наступне повернення позивачу сум, з боку державних органів Чеської республіки, не є виручкою позивача з моменту перерахування коштів контрагентом позивача, до їх отримання позивачем.

Зазначене, на думку суду, підтверджується тим, що кошти перебували у розпорядженні державних органів Чеської республіки, ними й були повернуті позивачу, тобто не могли використовуватись позивачем.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню у Національному банку України.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з позивачем щодо відсутності у позивача валютних цінностей.

Крім того, суд враховує висновок експерта, складений за результатами проведення судово - економічної експертизи від 06.07.2020р. №02/07-20, та правові позиції, викладені судами при розгляді справи 809/517/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 29 травня 2019 року №№, №

3. Витрати по сплаті судового збору в сумі 5601,07грн. (п`ять тисяч шістсот одна грн. 07 коп.) стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська енергетична будівельна компанія» (вул.Шкільна,4,Вишгород,Київська область,07300, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України (вул. Дегтярівська, 11-г,Київ 119,04119, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян