Справа № 420/8997/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8997/20
У Х В А Л А

07 грудня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання позивача про розгляд справи №420/8997/20 з повідомленням (викликом) сторін в режимі відеоконференції та про зупинення провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» до Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить суд визнати протиправними рішення Державної фіскальної служби України щодо неприйняття до реєстрації податкових накладних ТОВ «ТРАНСДОСВІТ» від 13.09.2017 року №№ 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83 та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «ТРАНСДОСВІТ» від 30.08.2017 року №№ 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81 за датою їх подання.

Ухвалою від 21 вересня 2020 року позов товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

08 вересня 2020 року ухвалою продовжено товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» строк усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви з уточненими позовними вимогами (з копією відповідачу).

02 жовтня 2020 року до суду від позивача за вх. №40562/20 надійшла позовна заява, в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 13 вересня 2017 року щодо неприйняття до реєстрації податкових накладних №№ 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83 від 30.08.2017 року, поданих ТОВ «ТРАНСДОСВІТ» та зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №№ 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81 від 30.08.2017 року, подані ТОВ «ТРАНСДОСВІТ» за датою їх подання.

Ухвалою від 07 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» (вх. №40562/20), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

03 листопада 2020 року ухвалою суду клопотання представника Державної податкової служби України про продовження строку для подачі відзиву на зустрічний позов (вх. №ЕП/18960/20) повернуто без розгляду.

До суду 02 листопада 2020 року від представника відповідача за вх. №46020/20 надійшов відзив на позов, до якого додано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyСon» та зупинення провадження у справі.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд виходить з наступного.

Згідно із частинами першою та третьою статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до 1-3 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 4 статті 12 КАС України встановлено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Суд зазначає, що спір у даній справі не відноситься до справ, які згідно ч. 4 ст. 12 КАС України розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Як зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 05.07.2019 року у справі №9901/279/19, згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.

Практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зазначає, що бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею у відзиві на позов чи запереченнях на відповідь на відзив (за умови його подання), не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Доводи представника відповідача щодо неможливості детального розгляду спору по суті та з`ясування всіх обставин справи без розгляду справи за правилами загального позовного провадження суд вважає безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі, суд вважає, що підстави для розгляду справи за правилами загального позовного провадження з мотивів, наведених представником відповідача відсутні, а тому в задоволенні його клопотання слід відмовити.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Тобто, у разі необхідності, учасники справи мають право викласти свої пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб у письмовому вигляді, які будуть враховані судом при прийнятті рішення.

При цьому, щодо клопотання представника відповідача про розгляд справи у режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyСon», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.195 КАС України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Враховуючи те, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, а у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено, клопотання представника відповідача про розгляд справи у режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EasyСon» задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів, суд зазначає наступне.

Так, вказане клопотання представник відповідача обґрунтовує введенням на території України карантину та на території Одеського окружного адміністративного суду - обмежень щодо допуску сторін у приміщення суду.

Однак, враховуючи те, що дана справа розглядається, як вже було зазначено, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, що виключає небезпеку інфікування учасників справи у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду під час розгляду даної справи коронавірусною хворобою (COVID-19), відтак підстави для зупинення провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів відсутні.

Керуючись статтями ст.ст.248, 256, 260, 262 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотань представника відповідача про розгляд справи №420/8997/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСДОСВІТ» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії за правилами загального позовного провадження у режимі відеоконференції та про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Вовченко