Справа № 826/1609/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Київ № 826/1609/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольта-Трейд» (01011, м. Київ,

вул. Панаса Мирного, 28-а)

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116,

м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-

рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Ольта-Трейд» (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 01 грудня 2017 року №, яким позивачу збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість (надалі по тексту - ПДВ) у розмірі 60 180,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 15 045,00 грн (надалі по тексту - оскаржуване ППР).

Заявлену вимогу позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване ппр відповідачем прийнято безпідставно, адже у податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані у складених на підставі первинних документів податкових накладних. Водночас обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані у помилковій податковій накладній, не підлягають відображенню у податковій декларації з ПДВ.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що оскаржуване ппр прийнято правомірно, оскільки у ході проведення камеральної перевірки звітності позивача виявлено, що останнім порушено пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (надалі по тексту - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ за вересень 2017 року на суму 60180,00 грн.

Від позивача до суду надійшла письмова відповідь на відзив, а від відповідача - заперечення на таку відповідь, у яких сторонами зазначено ті ж доводи на обґрунтування їх позиції, які зазначені у позові та відзиві на позов відповідно.

З огляду на викладене вище, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідачем проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача, а саме податкової декларації з ПДВ за вересень 2017 року від 20 жовтня 2017 року №, за результатами якої 17 листопада 2017 року складено акт №18807/26-15-12-06, згідно з висновками якого, позивачем порушено пункт 187.1 статті 187 ПК України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ за вересень 2017 року на суму 60180,00 грн.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що позивачем не включено до складу податкових зобов`язань за вересень 2017 року податкові накладні №№ 37, 36, 35, 34, 33, 32, 25 від 20 вересня 2017 року на суму ПДВ у розмірі 60180,00 грн по взаємовідносинам з Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (надалі по тексту - КП «Київжитлоспецексплуатація»).

На підставі акту перевірки, 01 грудня 2017 року відповідачем прийнято оскаржуване ППР, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 60180,00 грн та нараховано штраф у розмірі 15045,00 грн.

Вважаючи зазначене ППР протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України.

Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом термін. (пункт 201.1 статті 201 ПК України).

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарі/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Пунктом 201.14 статті 201 ПК України визначено, що платники податку зобов`язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарі/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об`єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу (пункт 201.15 статті 201 ПК України).

Відповідно до пункту 202.1 статті 202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Згідно зі статтею 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Як встановлено судом, у вересні 2017 року позивачем було виписано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 20 вересня 2017 року на загальну суму ПДВ у розмірі 60180,00 грн по взаємовідносинах із КП «Київжитлоспецексплуатація».

В подальшому, у зв`язку із виявленими помилками у податкових накладних від 20 вересня 2017 року на загальну суму ПДВ у розмірі 60180,00 грн, позивачем було складено розрахунки коригування до помилкових накладних №№ 4-10 від 30 вересня 2017 року та здійснено їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.

30 вересня 2017 року позивачем також виписано податкові накладні №№ 25, 32, 33, 34, 35, 36, 37 по взаємовідносинах із КП «Київжитлоспецексплуатація» на загальну суму ПДВ у розмірі 60180,00 грн. Такі податкові накладні зареєстровані позивачем у встановлені законодавством строки в Єдиному реєстрі податкових накладних та задекларовані позивачем у податковій декларації з ПДВ за вересень 2017 року.

Пунктом 192.1 статті 192 ПК України передбачено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсацій їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних зі зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Під помилковими податковими накладними слід розуміти ті податкові накладні, які: складені на неправильного покупця (наприклад, неправильно вказали ІПН або склали податкову накладну на покупця, до якого ця накладна жодного стосунку не має); виписані двічі на одну і ту ж операцію; складені на неправильну дату. При цьому, у даному випадку, мова йде про податкові накладні, які вже зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з роз`ясненнями Державної фіскальної служби України (лист від 03 лютого 2015 року №2208/6/99-99-19-03-02-15 та від 29 січня 2016 року №1721/6/99-99-19-03-02-15), у випадку помилкового складання податкової накладної на операцію з постачання товарів/послуг та реєстрації її в Єдиному реєстрі податкових накладних, платник податку, з метою виправлення допущеної помилки, має право згідно з пунктом 192.1 статті 192 ПК України скласти розрахунок коригування до помилкової податкової накладної.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 пункту 44.1 статті 44 ПК України.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з ПДВ затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 (надалі по тексту - Порядок), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289.

До податкової декларації з ПДВ вносяться дані податкового обліку платника окремо за кожний звітний (податковий) період без наростаючого підсумку (абзац 2 пункту 1 розділу ІІІ Порядку).

Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника (абзац 1 пункту 6 розділу ІІІ Порядку).

Отже, у податковій декларації з ПДВ платником податку зазначаються дані, вказані в складеній на підставі первинних документів податковій накладній. Тому, обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані в помилковій податковій накладній і розрахунку коригування до неї, не підлягають відображенню у податковій декларації з ПДВ.

В обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного ппр відповідачем зазначено тільки те, що згідно даних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у вересні 2017 року позивачем зареєстровано 30 податкових накладних на загальну суму 277 933,00 грн. При цьому, відповідачем жодним чином не прокоментовано той факт, що позивачем зареєстровано 30 податкових накладних, враховуючи помилкові податкові накладні, на які було складено розрахунки коригувань, на суму 60180,00 грн.

Суд вважає, що позивачем правомірно не включено до податкової звітності з ПДВ за вересень 2017 року, в якій відображено дані, складені на підставі первинних документів позивача, помилково складені податкові накладні, на які було складено розрахунки коригувань на суму 60180,00 грн, оскільки, як вже зазначено вище, обсяги постачання товарів/послуг та сума ПДВ, вказані в помилкових податкових накладних і розрахунках коригування до них, не підлягають відображенню у податковій декларації з ПДВ.

Висновки відповідача про необхідність включення до податкової звітності з ПДВ помилково складених податкових накладних суперечать нормам законодавства, чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, підсумовуючи все вищевикладене, суд робить висновок про те, що у відповідача були відсутні підстави для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з ПДВ на 60180,00 грн та, як наслідок, нарахування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 15045,00 грн на підставі пункту 123.1 статті 123 ПК України, згідно з яким, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, - це тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 25% суми визначеного податкового зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольта-Трейд» задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 01 грудня 2017 року №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Ольта-Трейд» збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 60180,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 15045,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольта-Трейд» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, 28-а, ) понесені ним документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук