Справа № 640/15854/20
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Київ № 640/15854/20

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про:

- визнання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 29.08.1978 по 01.12.1978, з 30.08.1984 по 25.05.1998 - протиправними;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до загального страхового стажу гр. ОСОБА_1 періоди роботи з 29.08.1978 по 01.12.1978, з 30.08.1984 по 25.05.1998;

- визнання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 - протиправними;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та призначити їй пенсію за віком з 17.04.2020.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.07.2020 - відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати судовий розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов; від 28.10.200 - витребувано в Державного підприємства "Іваньківський цукровий завод" докази на підтвердження обставин, які зазначені позивачем як підстави позову.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем протиправно не враховано періоди роботи позивача з 29.08.1978 по 01.12.1978, з 30.08.1984 по 25.05.1998 у зв`язку з чим прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що загальний страховий стаж позивача складає 13 років 1 місяць та 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії, водночас відповідачем не зараховано до загального трудового стажу періоди роботи згідно з трудовою книжкою з 29.08.1987 по 01.12.1978, оскільки виправлений рік наказу про прийняття на роботу та згідно з записами №17-20 некоректна дата звільнення та дата наказу про звільнення з роботи в частині зазначення місяця.

Розглянувши заяви по суті, дослідивши письмові докази, суд установив.

21.05.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до розписки-повідомлення позивачем разом з заявою подано: паспорт; довідку про присвоєння ідентифікаційного коду; трудову книжку; свідоцтво про шлюб від 16.08.2017 серія НОМЕР_1 ; диплом про навчання від 09.06.1983 №130; свідоцтво про народження дитини від 17.07.2018 серія НОМЕР_2 ; довідку із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.05.2020 №О/р №0 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки відповідачем не зараховано до загального трудового стажу періоди роботи згідно з трудовою книжкою з 29.08.1987 по 01.12.1978, оскільки виправлений рік наказу про прийняття на роботу та згідно з записами №17-20 - некоректна дата звільнення та дата наказу про звільнення з роботи (не розбірливо зазначено місять).

Вважаючи протиправною відмову в призначенні пенсії за віком, позивач звернулася до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга); періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта).

Пунктом 1 частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017.

Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2020 по 31.12.2020 - не менше 27 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років 6 місяців - які народилися з 01.10.1960 по 31.03.1961.

Як убачається з паспорта громадянина України від 22.09.2017 НОМЕР_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час звернення з заявою від 21.05.2020 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві позивачу виповнилось 59 років і 6 місяців.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 25.05.2020 №О/р №0 підставою для відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 зазначено відсутність 27 років загального страхового стражу.

Підставами позову зазначено протиправне неврахування відповідачем до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 29.08.1978 по 01.12.1978, з 30.08.1984 по 25.05.1998.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (зі змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 2.4 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 17.08. 993 за №110 (зі змінами) встановлено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження) (абзац 1). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (абзац 3).

Як убачається з відзиву, відповідачем не враховано до загального трудового стажу періоди роботи згідно трудової книжки з 29.08.1978 по 01.12.1978 у зв`язку з виправленням року наказу на прийняття на роботу та записів №17-20 у зв`язку з некоректною датою звільнення та датою наказу про звільнення, оскільки нерозбірливо зазначений місяць.

Відповідно до трудової книжки від 15.09.1975 серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 :

з 29.08.1978, на підставі наказу від 01.09.1978 №107-кп, прийнята ваговиком бурякопункту на сезон приймання цукрового буряка;

з 01.12.1978, на підставі наказу від 30.11.1978 №153-кп, звільнена в зв`язку з закінченням сезону приймання цукрового буряку;

з 30.08.1984, на підставі наказу від 30.08.1984 №117-п, прийнята лаборантом хіманалізів на сезон виробництва;

з 14.01.1985, на підставі наказу від 14.01.1985 №10-л, переведена маляром 2 розряду технологічного цеху;

з 22.12.1988, на підставі наказу від 20.12.1988 №153-к, підтверджено 2 розряд маляра будівельника;

з 25.05.1998, на підставі наказу від 25.05.1998 №27-к, звільнена з роботи за власним бажанням.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо наявності виправлення в даті наказу від 01.09.1978 №107-кп та нечіткістю заповнення дати звільнення 25.05.1998 та дати наказу про звільнення від 25.05.1998 (запис №20).

З метою встановлення спірних обставин, ухвалою суду від 28.10.2020 витребувано у Державного підприємства "Іваньківський цукровий завод" копії наказів: від 01.09.1978 №107-кп про прийняття ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) ваговиком бурякопункту на сезон приймання цукрового буряка; від 25.05.1998 №27-к про звільнення ОСОБА_1 з роботи за власним бажанням.

Листом від 12.11.2020 №01-1057 Державне підприємства "Іваньківський цукровий завод" повідомило, що архів передано до Іваньківської сільської ради, у зв`язку з чим копії зазначених наказів відсутні.

Позивачем з урахуванням вимог ухвали суду від 28.10.2020 подано до суду копії: архівної довідки від 24.09.2020 №94; пояснень від 24.09.2020 №95, свідоцтво про народження від 01.12.1960 №22; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб; свідоцтва про розірвання шлюбу від 01.07.2017; наказу від 01.09.1978 №107-кп; наказу від 25.05.1998 №27-к.

Згідно з архівною довідкою від 24.09.2020 №94 виданої виконавчим комітетом Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області ОСОБА_1 1960 року народження працювала на Іваньківському цукровому комбінаті з 11.09.1975 (наказ від 11.09.1975 №105) по 01.11.1975 (наказ від 06.11.1975 №129) на період виробництва, з 11.09.1976 (наказ від 14.09.1976 №120) по 05.11.1976 (наказ від 17.11.1976 №144-к) на період виробництва, з 05.09.1977 (наказ від 03.09.1997 №105) по 29.10.1997 (наказ від 04.11.1977 №130) на період виробництва, з 29.08.1978 (наказ від 01.09.1978 №107-кп) по 01.12.1978 (наказ від 30.11.1978 №153-кп) на період виробництва, з 08.09.1980 (наказ від 10.09.1980) по 01.12.1980 (наказ від 28.11.1980 №160-л) на період виробництва, з 07.09.1981 (наказ від 07.09.1981 №126-л) по 01.11.1981 (наказ від 06.11.1981 №148-л) на період виробництва, з 06.09.1982 (наказ від 07.09.1982 №120-л) по 05.11.1982 (наказ від 09.11.1982 №148-л) на період виробництва, з 03.11.1983 (наказ від 11.11.1983 №157-л) по 12.01.1984 (наказ від 12.01.1984 №117-л) прийнята лаборантом на сезон виробництва, 14.01.1985 (наказ від 14.01.1985 №10-л) переведена малярем, 25.05.1998 звільнена за власним бажанням (наказ від 25.05.1998 №27-к), з 22.09.1998 (наказ від 17.09.1998 №81-к) по 23.11.1998 (наказ від 03.11.1998 №94-к) на період виробництва, з 21.09.1999 (наказ від 17.09.1999 №76-к) по 25.10.1999 (наказ від 25.10.1999 №87-к) на період виробництва.

Відповідно до наказу по Іваньковському цукровому комбінаті від 01.09.1978 №107-кп, ОСОБА_1 з 29.08.1978 прийнято на посаду пробозабірника.

Наказом ВАТ "Іваньківський Цукрокомбінат" від 25.05.1998 №27-к ОСОБА_5 - маляра технологічного цеху звільнено за власним бажанням з 25.05.1998.

Також позивачем до суду надано свідоцтво про народження ОСОБА_1 від 01.12.1960 №22 та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, відповідно до якого 03.02.1979 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено шлюб.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Також суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці (наприклад, постанова Верховного Суду від 06.03.2018 справа №754/14898/15-а).

На думку суду, подана позивачем архівна довідка Виконавчого комітету Іваньківської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 24.09.2020 №94 та копії наказів від 01.09.1978 №107-кп та від 25.05.1998 №27-к підтверджує правильність записів у трудовій книжці.

Оскільки позивачем підтверджено дату наказу від 01.09.1978 №107-кп про зарахування сезонних робітників та дату звільнення 25.05.1998 відповідно до наказу про звільнення від 25.05.1998 (запис №20) рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25.05.2020 О/р №0 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктом 1.6. "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій встановлено", що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з неврахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 29.08.1978 по 01.12.1978, з 30.08.1984 по 25.05.1998 підлягають задоволенню вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 29.08.1978 по 01.12.1978, з 30.08.1984 по 25.05.1998 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком.

Вимога позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 17.04.2020, задоволенню не підлягає, оскільки предметом розгляду справи було неврахування відповідачем періодів роботи, відповідність наданих позивачем документів та інші підстави для призначення позивачу пенсії судом не встановлювались та віднесені до повноважень органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1681,80 грн. (квитанції від 09.07.2020 № та №). Оскільки, позов задоволено частково, то на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 25 травня 2020 року О/р №0 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 29 серпня 1978 року по 01 грудня 1978 року, з 30 серпня 1984 року по 25 травня 1998 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 21 травня 2020 року, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути на користь на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець