Справа № 420/270/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/270/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов приватного підприємства «СІС ГРУП» до Державної податкової служби України, Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного підприємства «СІС ГРУП» до Державної податкової служби України, Офісу великих платників податків ДПС в якій, змінивши предмет позову, позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Офісу великих платників податків ДПС №1331223/36850836 від 15.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №51 від 30.12.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №51 від 30.12.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач має великий досвід роботи на ринку продажу сільськогосподарських культур, так як одним із видів основної діяльності позивача є продаж сільськогосподарських культур останні декілька років. ТОВ "ВОРОНОВИЦЬКЕ ХПП" в свою чергу не має такого досвіду у зв`язку із тим, що основним видом діяльності підприємства останні роки було надання послуг із зберігання сільськогосподарських культур. У зв`язку із наведеним позивач здійснював посередницьку діяльність із знаходження покупців для ТОВ "ВОРОНОВИЦЬКЕ ХПП". останній в свою чергу оплачував ці посередницькі послуги позивачу. Послуги надавались у повній відповідності із договором та діючому законодавству України. Разом із поясненнями надавались договори, платіжні документи, акти наданих носім, реєстри до актів наданих послуг, які також підтверджували реальність господарської операції. Тобто, позивачем відповідачу було надані усі можливі документи необхідні для підтвердження реальності, законності та обґрунтованості господарської операції.

Не погоджуючись з діями відповідачів та прийнятими рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідачами до суду надано відзив на адміністративний позов (а.с.185-190), в якому представник відповідачів зазначає, що позов не підлягає задоволенню.

В обґрунтування правової позиції представник відповідачів зазначає, що оплата за послуги згідно інформації ПП «СІС ГРУП», надійшла від ТОВ "ВОРОНОВИЦЬКЕ ХПП" 06.02.2019 року у сумі 1803776,73 грн., у т.ч. за актом виконаних робіт №2064 від 30.12.2018 на суму 1799160,00 грн. Однак, на підтвердження оплати платником до повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 14.11.2019 №1 надано картку рахунку 363 за грудень 2018 року - лютий 2019 року та реєстр документів банківського рахунку АБ «Південний» за 06.02.2019, але не надані завірені належним чином розрахункові документи (банківська виписка, платіжні доручення). З огляду на зазначене, Офісом великих платників було прийнято рішення від 15.11.2019 №1331223/36850836 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з визначенням чіткої підстави відмови у реєстрації «Ненадання платником податку копій документів, а саме розрахункові документи, банківські виписки з особистих рахунків». З огляду на зазначене посилання позивача у своєму позові, що в оскаржуваному рішенні не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не відповідає дійсності.

Також на думку відповідачів не достовірним є твердження позивача, що разом з поясненнями ним були надані копії розрахункових документів. Так, позивачем до пояснення були надані не розрахункові документи, а надано картку рахунку 363 за грудень 2018 року - лютий 2019 року, що є даними з бухгалтерського обліку та реєстр документів банківського рахунку АБ «Південний» за 06.02.2019, складений підприємством самостійно. Такі документи не є розрахунковими документами, які підтверджують факт перерахування грошових коштів (рух активів). Підприємство не надало ні платіжного доручення про перерахування коштів, а ні банківську виписку, які повинні містити реквізити (печатка та інше) банку, через який здійснювалось таке перерахування коштів.

З огляду на вищезазначене, Офіс великих платників податків ДПС діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами та іншими нормативними актами України, рішення від 15.11.2019 №1331223/36850836 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної винесено правомірно, тому позов є безпідставним. Також з огляду на те, що Офіс великих платників податків ДПС правомірно виніс оскаржуване рішення, позовні вимоги щодо зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну № 51 від 30.12.2018 є також безпідставним.

Представником позивача (а.с.218-219), надано до суду відповідь на відзив, в яких представник зазначив, що позивачем було надано роздруківку електронної банківської виписки із Банку АБ «Південний» для підтвердження виконання зобов`язань обох сторін за договором про надання послуг № ДКВ0501/18 від 05.01.2018 р.

Представник позивача звертає увагу на те, що зазначена банківська виписка завірена печаткою та підписом позивача. Крім того, позивач є отримувачем грошових коштів і сформувати платіжне доручення не має жодної можливості, адже воно формується відправником грошових коштів.

Крім того представник позивача зазначає, що відповідно до узагальнюючої податкової консультації, затвердженої наказом ДПСУ від 05.07.12 р. № 583, а також листа ДФСУ від 10.02.16 р. № 2673/6/99-99-19-02-02-15 електрона банківська виписка є первинним бухгалтерським документом.

Так, посилаючись на норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини представник позивача вказує, що надані документи до відповідача разом з поясненнями повністю відповідали нормам діючого законодавства, і тому законних підстав для винесення оскаржуваного рішення не було.

Ухвалою суду від 03.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.02.2020, яка занесена до протоколу судового засідання здійснено заміну відповідача та розпочато розгляд справи 420/270/20 спочатку.

Ухвалою суду від 23.03.2020 року зупинено провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, від 27.10.2020 року поновлено провадження у справі.

Представник позивача надав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представники відповідачів до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог КАС України, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надано.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухання свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань приватне підприємство «СІС ГРУП» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі 09.12.2009 року за №0037755, основним видом оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насіннями та кормами для тварин (код 46.21).

Як свідчать матеріали справи між ПП «СІС ГРУП» та ТОВ "ВОРОНОВИЦЬКЕ ХПП" укладено договір №ДКВ0501/18 від 05.01.2018 про надання послуг, відповідно до якого ПП «СІС ГРУП» - зобов`язується надати ТОВ "ВОРОНОВИЦЬКЕ ХПП - за плату, послуги з закупівлі товару (зерна). Для цього комісіонер проводить маркетингові дослідження з пошуку постачальників (продавців) сільськогосподарської продукції (зерна) на території Вінницької області.

Відповідно до п.6.1.договору комітент, виплачує комісіонеру комісійну винагороду за надання послуг, що вказана в акті виконаних робіт та становить 1,4% від вартості закупленого комітентом товару у сільгоспвиробників продукції із переліку підприємств наданого комісіонером. Акт виконаних робіт формується та підписується сторонами за результатом відпрацьованого року після здійснення комітентом закупівлі зерна. (а.с. 28-30)

Результати наданих послуг протягом 2018 року оформлено актом виконаних послуг з додатком. (а.с.31-33)

Згідно наданого акту наданих послуг № 2064 від 30.12.2018 ПП «СІС ГРУП» надав ТОВ "ВОРОНОВИЦЬКЕ ХПП" послуги з пошуку постачальників зерна, винагорода комісіонера з урахування ПДВ складає 1799160,00 грн (у т. ч. ПДВ 299 860,0 грн).

На дату підписання акту надання послуг №2064 від 30.12.2018 ПП «СІС ГРУП» було складено на адресу ТОВ «Вороновицьке ХПП» та направлено на реєстрацію податкову накладну №51 від 30.12.2018 на суму 1 799 160,0 грн. (у т.ч. ПДВ 299860,0 грн). (а.с. 110)

За результатами розгляду податкової накладної №51 від 30.12.2018 року контролюючий орган через Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» направив ПП «СІС ГРУП»» квитанцію від 15.01.2019 року, у якій зазначено: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 30.12.2018 року №51 зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 46.11.19 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (а.с.25).

У зв`язку з блокуванням податкової накладної №51 від 30.12.2018 року ПП «СІС ГРУП» направило контролюючому органу повідомлення №1 від 14.11.2019 року разом з поясненнями та копіями документів у кількості 40 додатків, що розкривають зміст операцій (а.с.194).

15.11.2019 року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення №1331223/36850836 про відмову у реєстрації податкової накладної №51 від 30.12.2018 року у зв`язку з ненаданням платником податків розрахункових документів, банківських виписок з розрахункових рахунків. (а.с.26-27).

Позивач не погодився із вказаним рішенням у зв`язку із чим звернувся до суду.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України/.

За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із п. 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Положеннями п. 13 Порядку №1246 встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117).

Як передбачено п. 5 Порядку №117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до п. 6 зазначеного Порядку, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з п. 7 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади (п. 10 Порядку №117).

Пунктом 2 листа ДФС України від 05.11.2018 "Критерії ризиковості платника податку" визначено, що податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій:

2.1. обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2.2. відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право платника податку на виробництво, експорт, імпорт і оптову торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Кодексу, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі на дату складання такої податкової накладної / розрахунку коригування;

2.3. відсутність на дату складання податкової накладної / розрахунку коригування відомостей (актуального запису) у Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального щодо суб`єкта господарювання, який реєструє податкову накладну на товар (пальне) із кодами УКТ ЗЕД згідно з пп. 215.3.4 п. 215.3 ст. 215 Кодексу;

2.4. Розрахунок коригування складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна номенклатури товару/послуги (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до ДКПП - перших двох цифр кодів), за умови відсутності такого товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування, який поданий на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

2.5. сума компенсації вартості товару/послуги, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, який подано отримувачем такого товару/послуги на реєстрацію в Реєстрі, перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 01 січня 2017 року, зазначеного постачальником в зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних / розрахунках коригування, складених на отримувача такого товару/послуги та обсягу постачання з 01 січня 2017 року, зазначеного отримувачем в зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання даного товару/послуги.

Дослідивши зміст квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 30.12.2018 №51 поданої ПП «СІС ГРУП», судом встановлено, що відповідачем зроблено висновок про відповідність податкової накладної пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку.

У квитанції позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Відповідно до п. 14 Порядку № 117 зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

За змістом п. 15 зазначеного Порядку, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Судом встановлено, що ПП «СІС ГРУП» надано контролюючому органу первинну документацію, яка підтверджувала взаємовідносини з контрагентом, на підставі, якої виписано податкові накладні, реєстрацію яких зупинено оскаржуваними рішеннями.

Суд зазначає, що під час зупинення реєстрації податкових накладних не може надаватися аналіз господарським операціям між позивачем та його контрагентами, відповідно суд не може здійснювати оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Суд також враховує висновки Верховного суду, викладені в постановах від 27.04.2020 у справі №360/1050/19, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а. Так, суд касаційної інстанції наголошує на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податків копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Суд зазначає, що факт зупинення реєстрації податкових накладних у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна.

Відповідно до п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

У рішенні Комісії №1331223/36850536 від 15.11.2019, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної вказано: "не надання платником податку копій документів: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.".

Судом встановлено, що позивачем до пояснень додані картку рахунку 363 за грудень 2018 лютий 2019 року та виписку по рахунку, в якій відображено надходження грошових коштів від ТОВ «ВОРОНОВИЦЬКЕ ХПП», зокрема вказано дату та час надходження коштів, суму код платника, назва платника, призначення платежу, номер рахунку з якого надійшла оплата, код ЄДРПОУ та назва банку відправника коштів.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність розрахункових документів на момент реєстрації податкової накладної не може апріорі свідчити про відсутність реального характеру господарської операції та не може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної.

В свою чергу відповідачами, як суб`єктами владних повноважень не доведено наявності підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.

Так, надані позивачем документи є достатньою підставою для реєстрації податкових накладних, а реальність господарської операції може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Комісії Офісу ВПП ДПС про відмову у реєстрації податкових накладних є необґрунтованим, не мотивованим та не відповідає положенням законодавства.

Крім того, слід зазначити, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, що породжує їх неоднозначне трактування, та впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, позовна вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Офісу великих платників податків ДПС про відмову у реєстрації податкових накладних є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДФС України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначені податкові накладні ПП «СІС ГРУП, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 62 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Аналізуючи дані положення КАС України, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, суд звертає увагу на приписи п.п.19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України № 1246 від 29.12.2010 р., (зі змінами), яким передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДПС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами ПК України та Порядку чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Державну податкову службу України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну приватного підприємства «СІС ГРУП» № 51 від 30.12.2018 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з огляду на те, що судом задоволено адміністративний позов ПП «СІС ГРУП», в якому заявлено 2 позовні вимоги, одна з яких є похідною вимогою, з Офісу великих платників податків ДПС за рахунок його бюджетних асигнувань слід стягнути на користь ПП «СІС ГРУП» суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адміністративний позов приватного підприємства «СІС ГРУП» до Державної податкової служби України, Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Офісу великих платників податків ДПС №1331223/36850836 від 15.11.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №51 від 30.12.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №51 від 30.12.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь приватного підприємства «СІС ГРУП» (1, адреса: 65014, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 6, офіс 4) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС суму сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: приватне підприємство «СІС ГРУП» (1, адреса: 65014, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 6, офіс 4);

Відповідач: Офіс великих платників податків ДПС (, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11Г);

Відповідач: Державна податкова служба України (, 04053, м. Київ, Шевченківський район, Львівська площа, будинок 8)

Суддя П.П. Марин

.