Справа № 140/16632/20
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/16632/20
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Костюкевич С. Ф., вивчивши скаргу ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання незаконною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №63539448, зобов`язання до завершення розгляду справи судом не вчиняти будь-яких виконавчих дій, а виконання зупинити.

Відповідно до пунктів 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

При цьому, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді (стаття 168 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частин першої третьої статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З аналізу вказаних норм вбачається, що до адміністративного суду як суду першої інстанції подаються позовні заяви. Звернення із скаргами на дії/бездіяльність державного виконавця чинним законодавством України до адміністративних судів не передбачено.

Отже, ОСОБА_1 не дотримано вимоги статті 160 КАС України оскільки оформлено звернення до адміністративного суду у формі скарги на дії та рішення органу державної виконавчої служби із зазначенням скаржника та відповідача, тоді як КАС України чітко визначає сторін в адміністративному процесі як позивача та відповідача.

Крім того, ОСОБА_1 просить зобов`язати приватного виконавця до завершення розгляду справи судом не вчиняти будь-яких виконавчих дій, а виконання зупинити.

Таким чином, не можливо чітко встановити, в порядку якої норми КАС України заявлена зазначена вимога, тобто чи заявлена вимога є позовною вимогою чи заявою про забезпечення позову.

Так, відповідно до пунктів 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір справляється за кожну вимогу немайнового характеру.

Однак в позовній заяві відсутній будь-який виклад обставин на обґрунтування зазначеної вимоги та така вимога не оплачена судовим збором у розмірі 840,80 грн. (тобто, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у разі якщо заявлена вимога є позовною вимогою).

Поряд з цим, статтею 151 КАС України передбачено способи забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, відповідно до вимог статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову сплачується судовий збір у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (630,60 грн.).

В порушення зазначеного, позивачем не подано заяви про забезпечення позову окремим процесуальним документом з обґрунтуванням необхідності забезпечення позову та із дотриманням вимог статті 152 КАС України (у разі, якщо вказана вимога є заявою про забезпечення позову) та не подано доказів про сплату судового збору в розмірі 630,60 грн.. Крім того, згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається із тексту позовної заяви, позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №63539448 від 09.11.2020 року при цьому помилково зазначає, що отримала поштовий лист про це ще 24.10.2020 року. У свою чергу, з даним позовом (скаргою) ОСОБА_1 звернулася до суду 04.12.2020 року, тобто з пропуском встановленого 10-денного строку звернення до суду.

При цьому, позивач не наводить жодних обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду та не надала суду заяви про поновлення пропущеного строку.

Суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема суд зауважує, що у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», ЄСПЛ дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 (справа «Мельник проти України») погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Статтею 123 КАС України передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. Так, згідно із частинами першою і другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Виходячи з викладеного, позивачці необхідно також подати заяву про поновлення строку звернення до суду з поданням письмових доказів (поштових конвертів, довідок з Укрпошти і т.д.) поважності пропуску цього строку.

Крім того, відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, письмового підтвердження ОСОБА_1 про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав до матеріалів позовної заяви - не надано.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки подана скарга не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши Володимир-Волинському УПФУ строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки поданої скарги шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви, оформленої із дотриманням вимог статей 160, 161, 172 КАС України, з належним обґрунтуванням, з чітким зазначенням сторін та разом з її копіями відповідно до кількості відповідачів; подання доказів сплати судового збору відповідно до кількості заявлених вимог, подання до суду доказів, які підтверджують факт дотримання 10-денного строку звернення до суду або звернутися із заявою про поновлення строку звернення до суду, вказати підстави для поновлення строку, додавши докази поважності причин його пропуску, а також подання до суду власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання незаконною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Копію ухвали надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя С.Ф. Костюкевич