Справа № 160/9310/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2020 року Справа № 160/9310/20
11 серпня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення запиту пенсійної справи ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області взяти на облік ОСОБА_1 та здійснити запит пенсійної справи.
Позовна заява обґрунтована протиправною бездіяльністю пенсійного органу, яка полягає у відмові здійснення запиту пенсійної справи. Так, на виконання постанови Личаківського районного суду м.Львова від 21.06.2016 року по справі № 463/1658/16-а управлінням Пенсійного фонду в Личаківському районі міста Львова взято на облік ОСОБА_1 та поновлено виплату пенсії за віком. 06.04.2020 року позивач звернулась до Кам"янського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою здійснити запит пенсійної справи, що знаходиться у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області Личаківського відділу обслуговування громадян в м.Львові (сервісному центрі) управління обслуговування громадян за попереднім місцем реєстрації, однак листом відповідачем повідомлено, що відповідно п.1.5 Порядку подання та оформлення документів заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію за новим місцем проживання (реєстрації). Однак, позивач не позбавлений можливості звернутись до пенсійного органу, як особисто, так і через представника та зміна місця проживання та бажання особи отримувати пенсію в іншому органу Пенсійного фонду не унеможливлює реалізацію конституційного права на пенсійне забезпечення.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/9310/20 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Позовна заява ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2020 р. була залишена без руху.
04 вересня 2020 р. на виконання ухвали суду ОСОБА_1 виправила відповідні недоліки позовної заяви.
Ухвалою від 09 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9310/20. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
16 жовтня 2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Вказує про те, що у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на обліку як пенсіонерка ОСОБА_1 не перебувала та не має зареєстрованого місця проживання на території Дніпропетровської області. Документи, передбачені п. 2.22 Порядку № 22-1, щодо підтвердження місця проживання (реєстрації) на території України в м. Кам`янське, ОСОБА_1 до Головного управління не надавала. Натомість, відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 21.06.2016 № 463/1658/16-а ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, що стверджується позивачем в позовній заяві. Тому, як зазначає відповідач, вимоги ОСОБА_1 щодо взяття на облік за новим місцем проживання у місті Кам`янське та запиту пенсійної справи за новим місцем проживання у місті Кам`янське є безпідставною.
Розгляд справи здійснювався згідно ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 21.06.2016 року по справі № 463/1658/16-а визнано протиправною відмову та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі міста Львова поновити виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі заяви її представника від 01.12.2015 року. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі міста Львова поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2012 року.
Як вказує позивач, на виконання рішення суду управлінням взято на облік ОСОБА_1 та поновлено виплату пенсії за віком.
З матеріалів доданих до справи убачається, що 06 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Кам`янського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) з заявою про запит пенсійної справи, що знаходиться у Головному управління Пенсійного фонду України у Львіській області Личаківського відділу обслуговування громадян в м.Львові.
На даний час можливо надати заяву на запит пенсійної справи в електронній формі засобами веб-порталу Пенсійного фонду України, не відвідуючи органи Пенсійного фонду. Для цього необхідно за допомогою електронного цифрового підпису, отриманого в будь-якому акредитованому центрі сертифікації ключів, увійти до особистого кабінету за адресою: portal.pfu.gov.ua та подати заяву з відповідними сканкопіями документів, а саме: копія паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків. Копії завіряються електронним цифровим підписом пенсіонера.
Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення запиту пенсійної справи та не взяття на облік позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.
Отже, враховуючи викладене, позивач як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма своїми конституційними правами, в тому числі, і правом на пенсійне забезпечення.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.
Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації) (п. 1.5 Порядку № 22-1).
Пунктом 4.12. Порядку № 22-1 передбачено, що при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці, орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації) пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).
Відповідно до п. 2.22 Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також копію посвідки на постійне проживання.
Згідно п. 2.9 Порядку № 22-1 особа, яка звертається за пенсією, повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує особу, місце її проживання).
В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 на обліку як одержувач пенсії ніколи не перебувала.
Як убачається з заяви позивача від 06.04.2020 р. про запит пенсійної справи, останнє місце проживання (реєстрації) на території Держави Україна: АДРЕСА_2 (знята з реєстрації у 1993 році), місце реєстрації позивача - держава Ізраїль, при цьому в заяві не зазначено нове місце проживання заявника та не додані додатки.
Документи, передбачені п. 2.22 Порядку № 22-1 щодо підтвердження нового місця проживання (реєстрації) на території України в м. Кам`янському Дніпропетровської області, а також особистої заяви про взяття на облік як пенсіонера, позивач до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надавала.
З огляду на викладене та виходячи з фактичних обставин даної справи, а саме: перебування позивача на постійному проживанні в країні Ізраїль, відсутності переміщення в межах адміністративно-територіальних одиниць держави Україна, та відсутності документальних доказів щодо проживання (реєстрації) ОСОБА_1 у м. Кам`янське Дніпропетровській області, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки дії відповідача були вчинені з дотриманням вимог передбачених ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити, оскільки відповідач діяв на підставі та в межах повноважень визначених чинним законодавством.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснюється.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 24 листопада 2020 року.

Суддя Н.В. Боженко