Справа № 808/39/17
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 808/39/17

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року в адміністративній справі №808/39/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТАВІ» до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

04 червня 2020 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду від головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінова І.В. надійшла заява (вх. №26179) про встановлення порядку виконання судового рішення від 06.03.2017 року у справі №808/39/17 шляхом зобов`язання Головного управління ДФС у Запорізькій області звернутись до Державної податкової служби України та передати на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2017 року по справі №808/39/17, а також зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТАВІ» №10 від 26.10.2016 року, №11 від 26.10.2016 року та №1 від 02.11.2016 року, №2 від 08.11.2016 року, №4 від 09.11.2016 року, №5 від 09.11.2016 року, №6 від 03.11.2016 року, №7 від 03.11.2016 року, №9 від 18.11.2016 року, №1 від 27.12.2016 року та №2 від 27.12.2016 року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року у задоволенні заяви про зміну (встановлення) способу і порядку виконання судового рішення від 06.03.2017 року в адміністративній справі №808/39/17 відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Головне управління ДФС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити вимоги заявника.

Дану справу розглянуто у порядку письмового провадження відповідно до приписів ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.01.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2017 року, серед іншого, зобов`язано Запорізьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області вважати зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні ТОВ «НАТАВІ»:

- податкову накладну №10 від 26.10.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків 06 листопада 2016 року;

- податкову накладну №11 від 26.10.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків 06 листопада 2016 року;

- податкову накладну №1 від 02.11.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків - 12 листопада 2016 року;

- податкову накладну №2 від 08.11.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків - 15 листопада 2016 року;

- податкову накладну №4 від 09.11.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків - 15 листопада 2016 року;

- податкову накладну №5 від 09.11.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків - 15 листопада 2016 року;

- податкову накладну №6 від 03.11.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків - 17 листопада 2016 року;

- податкову накладну №7 від 03.11.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків - 17 листопада 2016 року;

- податкову накладну №09 від 18.11.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків 03 грудня 2016 року;

- податкову накладну №1 від 27.12.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків 09 січня 2017 року;

- податкову накладну №2 від 27.12.2016 року вважати зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податків - 09 січня 2017 року.

За вказаною постановою 27.02.2020 року видано виконавчі листи.

Ухвалою суду від 20.03.2020 року вирішено замінити боржника у виконавчому листі, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом 27.02.2020 року у справі № 808/39/17, а саме боржника Запорізьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області замінити на правонаступника - Головне управління ДФС у Запорізькій області.

04 червня 2020 року на адресу Запорізького окружного адміністративного суду від головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінова І.В. надійшла заява (вх. №26179) про встановлення порядку виконання судового рішення від 06.03.2017 року у справі №808/39/17 шляхом зобов`язання Головного управління ДФС у Запорізькій області звернутись до Державної податкової служби України та передати на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2017 року по справі №808/39/17, а також зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТАВІ» №10 від 26.10.2016 року, №11 від 26.10.2016 року та №1 від 02.11.2016 року, №2 від 08.11.2016 року, №4 від 09.11.2016 року, №5 від 09.11.2016 року, №6 від 03.11.2016 року, №7 від 03.11.2016 року, №9 від 18.11.2016 року, №1 від 27.12.2016 року та №2 від 27.12.2016 року.

На обґрунтування заяви зазначає, що станом день звернення до суду із даною заявою виконавчий документ боржником не виконано, а листом від 06.05.2020 року повідомлено про неможливість виконання рішення суду у зв`язку із суттєвими ускладненнями, що пов`язані з нормативними та технічними обмеженнями дій, які може вчинити контролюючий орган при супроводженні ЄРПН.

Головне управління ДФС у Запорізькій області не може самостійно виконати рішення суду у частині прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, виходячи з того, що чинними нормативними актами не передбачено можливості винесення повторного рішення контролюючим органом за наслідками розгляду одних пояснень з документами платника, технічним завданням програмного забезпечення, що обслуговує процес прийняття рішень (система «Податковий блок») не забезпечується можливість винесення рішення в електронному вигляді з подальшою реєстрацією в окремому Реєстрі податкових накладних. Вказує, що належним способом поновлення права стягувача на реєстрацію заблокованої податкової накладної є внесення у ЄРПН відповідних відомостей контролюючим органом центрального рівня щодо реєстрації податкової накладної, а не прийняття рішення про реєстрацію на підставі п. 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ №1246 від 29.12.2010 року. Наголошує, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН після набрання чинності розпорядженням КМУ від 21.08.2019 року №682 здійснюється Державною податковою службою України. Посилається на приписи ст. 378 КАС України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» та вказує, що на теперішній час для подальшого виконання рішення суду наявні, передбачені законодавством обставини, що ускладнюють виконання судового рішення.

У зв`язку з цим головний державний виконавець звернувся до суду із заявою щодо зміни (встановлення) способу і порядку виконання судового рішення від 06.03.2017 року в адміністративній справі №808/39/17.

Відмовляючи у задоволені вказаної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що у поданій заяві державний виконавець просить не тільки змінити спосіб і порядок виконання рішення у справі №808/39/17, а фактично покласти зобов`язання щодо виконання судового рішення на суб`єкт владних повноважень, який не брав участь у справі, не був відповідачем та не створював передумов для виникнення спірних правовідносин. Крім того, обґрунтування заяви державного виконавця зводяться до наявності технічних ускладнень у боржника при виконанні рішення суду, проте вказані обставини не свідчать про неможливість виконання такого рішення.

Колегія суддів погоджується з таким судовим рішенням з огляду на наступне.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

При цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, суд здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Колегія суддів звертає увагу, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 травня 2018 року у справі №556/2609/14-а зазначено, що зміна способу і порядку виконання судового рішення можлива лише тоді, коли зміст та суть даного рішення залишатимуться незмінними.

Виходячи зі змісту заяви про заміну способу або порядку виконання рішення головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінов І.В. просить змінити резолютивну частину рішення суду, поклавши зобов`язання щодо виконання судового рішення на суб`єкт владних повноважень, який не є відповідачем чи іншим учасником судового процесу.

Обраний головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косіновим І.В. спосіб захисту не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі №281/1820/14-а, від 20 лютого 2018 у справі №281/3439/14-а, від 12 квітня 2018 року у справі №759/1928/13-а.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В свою чергу заявником не надано суду доказів існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Заявник лише посилається на довідки боржника щодо існування технічних перешкод під час виконання рішення суду.

Закон України «Про виконавче провадження» надає державному виконавцю повноваження щодо примусового виконання судового рішення.

Крім наведеного, колегія суддів звертає увагу, що заявник звертається з вимогою щодо зобов`язання передати виконавчі листи у даній справі на виконання до іншого органу, що не узгоджується з вимогами КАС України.

За таких обставин, на думку колегії суддів правильним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Косінова І.В.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції у повному обсязі встановлено та досліджено обставини у справі та прийнято обґрунтовану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про зміну (встановлення) способу і порядку виконання рішення, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року в адміністративній справі №808/39/17 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко