Справа № 653/447/14-а
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 653/447/14-а

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 по справі № 653/447/14-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Генічеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання незаконним дій виконкому Генічеської міської ради, пов`язані з ухиленням від прийняття дієвих заходів щодо виконання п. 1.1 рішення X» 360 від 21 жовтня 2003 року та зобов`язання виконати рішення X» 360 від 21 жовтня 2003 року та привести земельну ділянку у відповідність з документами на домоволодіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до суду із заявою в порядку статті 129-1 Конституції України, статті 382 КАС України по справі № 653/447/14-а, в якому просив:

- витребувати від боржника - виконавчого комітету Генічеської міської ради звіт про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2014 року по справі № 653/447/14-а ;

- накласти на керівника відповідача - Генічеського міського голову штраф у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за наслідками розгляду звіту або його неподання.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 10 вересня 2014 року у справі № 653/447/14-а позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Генічеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання незаконним дій виконкому Генічеської міської ради, пов`язані з ухиленням від прийняття дієвих заходів щодо виконання п. 1.1 рішення X» 360 від 21 жовтня 2003 року та зобов`язання виконати рішення X» 360 від 21 жовтня 2003 року та привести земельну ділянку у відповідність з документами на домоволодіння задовольнив.

Визнав незаконною бездіяльність виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області, що полягає в ухиленні від вчинення необхідних дій для виконання п.1.1 рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області "Про знесення самовільно збудованих господарчих будівель по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ".

Зобов`язав виконавчий комітет Генічеської міської ради Херсонської області вчинити необхідні дії для повного виконання п.1.1 рішення Виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області "Про знесення самовільно збудованих господарчих будівель по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ".

Вказана постанова апеляційного суду набрала законної сили 21 вересня 2014 року.

20 січня 2015 року Вищий адміністративний суд ухвалою відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Виконавчого комітету Генічеської міської ради Херсонської області на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2014 року у справі № 653/447/14-а.

Разом з тим, станом на 08 грудня 2020 року, відповідачем у справі № 653/447/14-а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від від 10 вересня 2014 року - не виконано.

ОСОБА_1 23.11.2020 звернувся до Генічеського районного суду Хесронської області з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в цій справі.

Генічеський районний суд Херсонської області ухвалою від 16 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 по справі № 653/447/14-а за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Генічеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання незаконним дій виконкому Генічеської міської ради, пов`язані з ухиленням від прийняття дієвих заходів щодо виконання п. 1.1 рішення X» 360 від 21 жовтня 2003 року та зобов`язання виконати рішення X» 360 від 21 жовтня 2003 року та привести земельну ділянку у відповідність з документами на домоволодіння передав на розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

23.11.2020 до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла справа № 653/447/14-а.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 листопада 2020 року прийняв до свого провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 по справі № 653/447/14-а та призначив до розгляду в порядку письмового провадження справу для розгляду заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в цій справі.

Дослідивши наведені в заяві доводи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 2, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997 року Європейський суд з прав людини зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" наголошує, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/592/17(11-221заі18) від 20.06.2018.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 по справі № 653/447/14-а.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 382, КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.09.2014 по справі № 653/447/14-а - задовольнити.

Зобов`язати виконавчий комітет Генічеської міської ради подати у місячний строк з моменту отримання цієї ухавли звіт про виконання судового рішення у справі № 653/447/14-а.

Копію цієї ухвали надіслати заявнику та іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д.