Справа № 600/1564/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1564/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Кіщук О.І., представника позивача Павалюк Г.В., представника відповідача Любимової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства "Приоритет-2000" до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Приоритет-2000» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1749905/30843975 від 20 липня 2020 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №10 Приватного підприємства «Приоритет-2000» від 14 липня 2020 року у день її подання на реєстрацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що під час зупинення реєстрації податкової накладної від 14 липня 2020 року №10 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області у квитанції від 15 липня 2020 року не зазначено, якому саме із критеріїв ризиковості платника податку не відповідає позивач та за якою саме підставою здійснювана ним господарська операція віднесена до ризикових. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду в аналогічних відносинах, позивач зазначив про протиправність оскаржуваного рішення як акта індивідуальної дії у зв`язку з невиконанням податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо його змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості. Натомість, позивачем як платником податку надано до контролюючого органу первинні документи на підтвердження господарських операцій. З огляду на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи те, що такі документи були надані контролюючому органу, позивач вказав на відсутність правових підстав для прийняття рішення про відмову у проведенні реєстрації спірної податкової накладної, а тому таке є протиправним та підлягає скасуванню. Крім цього, оскільки законодавством передбачено, що реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких було зупинено, належить до повноважень ДПС України, то остання зобов`язана вчинити дії щодо реєстрації податкової накладної від 14 липня 2020 року №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних у день її подання на реєстрацію.

Ухвалою суду від 25 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження; призначено розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області - не погоджуючись з адміністративним позовом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, зокрема, що зупинення реєстрації податкової накладної здійснюється в автоматичному режимі. Системою аналізуються ступені ризику та у випадку їх виявлення відбувається зупинення такої реєстрації для надання платником податків підтверджуючих документів та додаткових пояснень. Звертав увагу на те, що на підтвердження реальності господарської операції позивачем надано копію договору перевезення вантажу, який не розкриває суть такої операції. З цього договору неможливо встановити, коли саме надавалась послуга, за яким маршрутом, обсяг та вартість наданих послуг, строки та умови господарської операції. Тобто, фактично не було надано документів для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Саме за наявності вказаних умов і було відмовлено у реєстрації податкової накладної №10 від 14 липня 2020 року. У зв`язку з наведеним відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалу суду від 25 вересня 2020 року отримано відповідачем - Державної податковою службою України 28 вересня 2020 року, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Однак вказаний відповідач не скористався правом подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначено про невідповідність доводів відповідача дійсним обставинам справи, оскільки на підтвердження реальності проведеної господарської операції було надано первинні документи, в яких розкривається її суть, а також за яким маршрутом та яка послуга надавалась, обсяг та вартість наданої послуги, строки та умови господарської операції.

Головне управління ДПС у Чернівецькій області подало до суду заперечення, в яких, зокрема, зазначено, що відомості про наявний вантажний транспорт для здійснення послуг з вантажних перевезень були надані контролюючому органу позивачем лише 22 липня 2020 року, тобто вже після зупинення реєстрації податкової накладної та прийняття оскаржуваного рішення. Вказував на недостатність наданих позивачем документів, чим порушено вимоги законодавства щодо порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім цього, у поданих до суду письмових поясненнях відповідачем зазначено, що на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку було зупинено податкову накладну №10 від 14 липня 2020 року в ЄРПН. При цьому відповідно до інформації з ІС «Податковий блок» таблиця даних по Приватному підприємству «Приоритет-2000» щодо кодів УКТЗЕД чи ДКПП, що постачаються платником податків на постійні основі, не подавалася.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі з підстав, наведених у відзиві та запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне підприємство «Приоритет-2000» зареєстроване як юридична особа з 06 березня 2000 року із здійсненням основного виду діяльності за кодом КВЕД 49.11 Вантажний автомобільний транспорт.

З 27 квітня 2000 року позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість, що підтверджується витягом №246 з реєстру платників податку на додану вартість, виданим 26 грудня 2017 року Чернівецькою об`єднаною державною податкової інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

02 липня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Карго Лоджистикс» («Експедитор») та Приватним підприємством «Приоритет-2000» («Перевізник») укладено Договір №226-Cr/20 (далі - Договір), згідно з пунктом 1.1 якого Експедитор доручає, а Перевізник приймає на себе зобов`язання за рахунок Експедитора від свого імені з виконання послуг з організації транспортного обслуговування вантажу по Україні, країнах СНД, Європи та Азії.

Відповідно до пункту 1.2. Договору обсяг та вартість робіт (послуг) з технічного обслуговування, строки та умови їх виконання оговорюється в Заявці. Узгоджена та підтвердження обома сторонами письмово засобами електронної пошти Заявка має юридичну силу і є невід`ємною частиною Договору.

02 липня 2020 року між Експедитором ТОВ «Карго Лоджистикс» та Перевізником ПП «Приоритет-2000» складено заявку на виконання ТЕО №CL-362.

14 липня 2020 року позивачем складено рахунок №0014 на оплату ТОВ «Карго Лоджистикс» за перевезення вантажу міжнародним сполученням автомобілем марки MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , згідно замовлення №ТЕО №CL-362 від 02 липня 2020 року, по маршруту Cine, Aydin (Tyrkey) - с. Золотоноша, Черкаська область, на суму 73758,00 грн.

Факт надання позивачем транспортних послуг по названому вище рахунку підтверджується Актом №0014 від 14 липня 2020 року.

Згідно з платіжним дорученням №809 від 16 липня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Карго Лоджистикс» проведено оплату за перевезення вантажу Приватним підприємством «Приоритет-2000», у сумі 36785,00 грн.

14 липня 2020 року позивачем сформовано та направлено до ДПС України для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 за надані Товариству з обмеженою відповідальністю «Карго Лоджистикс» послуги на загальну суму коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість 73785,00 грн.

За результатами перевірки вищезазначеної податкової накладної 15 липня 2020 року ДПС України сформовано квитанцію, у якій зазначено, що податкову накладну №10 від 14 липня 2020 року прийнято, однак її реєстрацію зупинено на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України.

Так, у вказаній квитанції зазначено наступне: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 14 липня 2020 року №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

15 липня 2020 року позивачем подано до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Згідно змісту наданих пояснень підприємство надає копії документів, які вказують, що фірма надавала послугу по вантажному перевезенню ТзОВ «Карго Лоджистикс». Кількість додатків - 5.

Крім цього, позивачем 22 липня 2020 року було подано до податкового органу повідомлення №3 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено. У вказаному повідомленні зазначено про надання позивачем копії документів, які вказують, що фірма має автомобілі якими надає послуги по перевезенню.

Зі змісту наявних у матеріалах справи пояснень вбачається, що Приватне підприємство «Приоритет-2000» є приватним підприємством, що діє на основі приватної власності фізичної особи власника. Згідно Установчих документів, а саме: Статуту від 23 грудня 2019 року №1/2019, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 01 лютого 2018 року, витягу з державного реєстру платників податку на додану вартість №246 від 27 квітня 2000 року та Ліцензії №213 від 29 квітня 2016 року ПП «Приоритет-2000», які вказують на те, що основним видом діяльності є 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт. Трудові відносини працівників з Підприємством виникають на підставі трудових договорів, а також самостійно визначає загальну кількість працівників. Штатна чисельність працівників налічує 3 осіб - директора і 2 водіїв-експедиторів. З прибутку Підприємства оплачується заробітна плата та передбачені законодавством України податки та інші обов`язкові платежі. Підприємство самостійно планує основні напрямки своєї діяльності і визначає перспективи розвитку, виходячи з попиту на товари, послуги та роботи. Відносини Підприємства з іншими суб`єктами підприємницької діяльності у всіх сферах здійснюється на договірних засадах, виходячи з принципів добровільності і партнерства. Підприємство реалізує свою роботу, послугу по цінах та тарифах, які встановлюються самостійно або на договірних засадах. У ході господарської діяльності ПП «Приоритет-2000» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Карго Лоджистикс» уклали договір про надання транспортних послуг №226-Cr/20 від 02 липня 2020 року. Виконану роботу затверджено актом №0014 від 14 липня 2020 року, на підставі якого була складена податкова накладна. Згідно порядку заповнення податкової накладної порушень не було.

20 липня 2020 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрації податкових накладних прийнято рішення №1749905/30843975 про відмову в реєстрації податкової накладної №10 від 14 липня 2020 року.

Підставою вказаного рішення зазначено «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством».

27 липня 2020 року позивачем подано до ДПС України скаргу на зазначене рішення. За результатами її розгляду прийнято рішення від 04 серпня 2020 року №40353/30843975/2 про залишення скарги без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін. Підстава: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

За таких обставин позивач звернувся до адміністративного суду із цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (далі -ПК України).

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За правилами пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Як зазначено у пункті 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 року №1165 (набула чинності з 01.02.2020 року), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з вимогами пункту 4 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165) у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

При цьому під ризиком порушення норм податкового законодавства розуміється ймовірність складання та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а"/"б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а"/"б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній / розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку.

У відповідності до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Таким чином, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 1) платника податку критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування критеріям ризиковості здійснення операції.

Пунктом 10 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2)критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Згідно наявних у цій справі матеріалів судом встановлено, що зупинення реєстрації податкової накладної відбулось на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

У зв`язку з цим варто зазначити, що на момент формування квитанції, якою зупинено реєстрацію податкової накладної, такі Критерії визначені додатком 3 до Порядку №1165.

Так, пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій визначено: Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Водночас пункт 11 Порядку №1165 передбачає зазначення у квитанції пропозиції щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є наявність об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість виконання свого податкового обов`язку. Тобто, господарська операція має бути реальною, впливати на активи підприємства та породжувати податкові зобов`язання.

Водночас податкове законодавство України, чинне на час формування у цій справі квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, містило вимоги до змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, які є конкретними та не можуть носити абстрактний характер.

Однак з матеріалів справи убачається, що при зупиненні реєстрації податкової накладної від 14 липня 2020 року №10 у квитанції відсутній конкретний перелік необхідних документів, що має бути наданий платником для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкової накладної та про не зазначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів, що має бути наданий платником для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, наголошувалось і позивачем.

Однак, усупереч визначеному частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку суб`єкта владних повноважень доводити правомірність оскаржуваних дій (рішень) відповідачем не спростовані указані вище доводи позивача та не доведено обґрунтованість зупинення реєстрації податкової накладної від 14 липня 2020 року №10, що в подальшому призвело до прийняття оскаржуваного рішення.

Щодо тверджень відповідача про відсутність у таблиці даних платника податку на додану вартість коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 як підстава для зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 14 липня 2020 року №10, то варто зазначити, що указаний код, за яким здійснюється господарська діяльність «Вантажний автомобільний транспорт», зазначено як основний вид діяльності позивача у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що було відомо податковому органу.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що законних та обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкової накладної від 14 липня 2020 року №10 у контролюючого органу не було.

За таких обставин, прийняте відповідачем після незаконного та необґрунтованого рішення про зупинення реєстрації податкової накладної оскаржуване рішення про відмову в реєстрації цієї податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних також є протиправним.

Водночас судом встановлено, що після отримання рішення про зупинення реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної позивачем були направлені контролюючому органу матеріали на підтвердження вчинення господарської операції зі своїм контрагентом, про що зазначено вище.

Між тим, Головним управлінням Державної податкової служби у Чернівецькій області прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20 липня 2020 року №1749905/30843975.

Так, з названого рішення вбачається, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної від 14 липня 2020 року №10 вказано «ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством».

Водночас варто зазначити, що оскаржуване позивачем рішення по своїй правовій природі є актом індивідуальної дії.

Так, згідно пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення від 20 липня 2020 року №1749905/30843975 не відповідає критеріям чіткості й зрозумілості акту індивідуальної дії та породжує його неоднозначне трактування, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

В указаному рішенні не зазначено, яких саме документів не надано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 14 липня 2020 року №10.

При цьому стосовно ненадання платником податку копій «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством», то суд звертає увагу, що в приписах до вказаних пунктів у дужках, зазначено про те, що документи, які не надано платником, необхідно підкреслити.

Між тим, оскаржуване рішення контролюючого органу від 20 липня 2020 року №1749905/30843975 не містять жодних підкреслень.

Зазначене свідчить про не надання комісією належної оцінки вирішенню питання, які ж саме документи позивачем-платником податку не було подано, і яким чином це унеможливило реєстрацію податкової накладної від 14 липня 2020 року №10.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний правовий висновок викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18.

Поряд з цим у ході судового розгляду цієї справи позивачем на підставі наданих письмових доказів (Договір №226-Cr/20 від 02 липня 2020 року, заявка на виконання ТЕО №CL-362 від 02 липня 2020 року, рахунок №0014 на оплату від 14 липня 2020 року, Акт №0014 від 14 липня 2020 року, платіжне доручення №809 від 16 липня 2020 року) доведено суду надання ним транспортних послуг ТОВ «Карго Лоджистикс» та здійснення оплати за це (останнє, фактично, податковим органом не заперечувалось).

Враховуючи усе вищевикладене, перевіряючи оскаржуване рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про відмову в реєстрації податкової накладної на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що воно прийнято не на підставі закону та є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Отже, позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 19, пункту 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; -набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення). У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому що втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Обрана ж форма захисту порушених прав у даному випадку не є втручанням у дискреційні повноваження відповідачів. В даному випадку задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність правових підстав для відмови у реєстрації спірної податкової накладної шляхом прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного прав позивача та гарантією того, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені, є зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірну податкову накладну у день її подання на реєстрацію, про що просить позивач у позові.

Таким чином, позовна вимога зобов`язального характеру також підлягає задоволенню.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність письмових та електронних доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач довів обґрунтованість позову, а відповідачі як суб`єкти владних повноважень не довели правомірність оскаржуваного рішення. Відтак, позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення (окрім іншого) зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 2102,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Так, відповідно до платіжного доручення №362 від 06 серпня 2020 року позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн 00 коп.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то наявні правові підстави для стягнення з відповідача, який прийняв оскаржуване рішення, на користь позивача судових витрат у виді судового збору в розмірі 2102 грн 00 коп.

Стосовно витрат на професійну правничу допомогу, то суд звертає увагу на те, що відповідно до частин першої-п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи вбачається, що 06 серпня 2020 року між ПП «Приоритет-2000» (далі - Клієнт) та адвокатом ОСОБА_1 (далі - Адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №88 (далі - Договір), відповідно до якого Клієнт доручає та оплачує, а Адвокат бере на себе зобов`язання надати юридичну допомогу, захист прав та законних інтересів Клієнта, з будь-якого юридичного питання, що виникне у Клієнта з третіми особами.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2, 3.6 Договору гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору. Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг.

Пунктом 3.7 Договору визначено, що гонорар сплачується готівкою або здійснюється в безготівковому порядку на рахунок Адвоката. У разі проведення розрахунку готівкою Адвокат видає Довідку.

На підставі названого договору видано Ордер на надання правничої допомоги (правової) допомоги ПП «Приоритет-2000» адвокатом Павалюк Г.В., датований 17 серпня 2020 року, Серія СЕ1010542.

Відповідно до Акту наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №88 від 06 серпня 2020 року, складного 17 серпня 2020 року, Адвокат у повному обсязі надав Клієнту, а Клієнт прийняв послуги з правової допомоги, а саме: написання (складання) адміністративного позову ПП «Приоритет-2000» до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, Державної податкової служби України для подачі до Чернівецького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1749006/30843976 від 20 липня 2020 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №10 Приватного підприємства «Приоритет-2000» від 14 липня 2020 року у день подання її на реєстрацію. Всього сума складає 4000,00 грн.

Згідно розрахункової квитанції від 21 вересня 2020 року серії ББАЄ №369721 адвокатом Павалюк Г.В. одержано від ПП «Приоритет-2000» суму 4000,00 грн як оплату за послуги за договором про надання правової допомоги №88 від 06 серпня 2020 року, згідно акту наданих послуг від 17 серпня 2020 року.

Згідно з довідкою №1708, виданою адвокатом ОСОБА_1 , від ПП «Приоритет-2000» дійсно надійшли кошти в рахунок оплати адвокатських послуг адвоката ОСОБА_1 у сумі 4000,00 грн за надану правову допомогу згідно укладеного Договору про надання правової допомоги №88 від 06 серпня 2020 року та акту наданих послуг від 17 серпня 2020 року.

Проаналізувавши вказані документи у їх сукупності та враховуючи наведені вище норми процесуального права, суд вважає підтвердженою сплату позивачем адвокату, який представляв його інтереси у цій справі, коштів у розмірі 4000,00 грн за надання професійної правничої допомоги.

З огляду на викладене, такі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Водночас, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, варто зазначити і те, що згідно з частинами шостою та сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Однак у ході розгляду цієї справи відповідачами не було подано до суду клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно до вказаних процесуальних норм. Ними жодним чином не доведено не співмірності понесених позивачем витрат.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 134, 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1749905/30843975 від 20 липня 2020 року про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 від 14 липня 2020 року, подану Приватним підприємством "Приоритет-2000", у день її подання на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області на користь Приватного підприємства "Приоритет-2000" судовий збір у розмірі 2102 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 10 грудня 2020 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - Приватне підприємство "Приоритет-2000" (60334, Чернівецька область, Новоселицький район, с. Довжок), відповідачі - Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану 200-А, м. Чернівці, 58013, ), Державна податкова служба України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ).

Суддя О.П. Лелюк