Справа № 160/7722/20
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року Справа № 160/7722/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
за участі секретаря судового засіданняГанжі О.С.
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_1 Маленької Л.І. Чернишової Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.
21.07.2020 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на 30днів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 23.11.2020 року.
У судове засідання з`явився позивач, представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд розглянути справу без його участі.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзові на позов.
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши матеріали всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що 17.12.2015 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №4-1934/27-15/СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду розмір якої становить 17,7000 га із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.
28.04.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для фермерського господарства на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.
Листом №31-4-0.81-3065/2-20 від 28.04.2020 року відповідач запропонував позивачу звернутися до Центру надання адміністративних послуг з відповідною заявою.
26.05.2020 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 26.05.2020 року від 4-6986/15-20СГ відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, зокрема, кадастровий номер, вказаний на сторінці 108 відсутній в кадастровій системі.
У відповідності до частини 1 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
Передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (стаття 123 ЗК України ).
Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з дією суб`єкта владних повноважень порушуються права позивача.
Позивач на власний розсуд визначає, чи порушено його право дією суб`єкта владних повноважень. Проте дія повинна бути такою, яка породжує, змінює або припиняє право та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, при цьому захист прав позивача має бути нерозривно пов`язаним з таким фактом, що у нього існує правовий інтерес як користувача на цю земельну ділянку.
Отже, вирішуючи публічно-правовий спір, суд повинен встановити, в чому полягає порушення прав позивача дією відповідача.
Виходячи з приписів статей 116, 118 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду), що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.
Отже, вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, доводів сторін, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень, а тому позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
У зв`язку із відмовою у задоволені позову розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 грудня 2020 року.

Суддя О.В. Серьогіна