Справа № 810/962/18
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 810/962/18

адміністративне провадження № К/9901/15414/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 810/962/18

за позовом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

до приватного нотаріуса Копейчикова Івана Володимировича,

третя особа: Державне підприємство «Український державний науково - технічний і проектний інститут промислових технологій»,

за участю прокуратури Київської області

про визнання рішень протиправними та скасування записів,

за касаційною скаргою прокуратури Київської області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року (головуючий суддя: Панова Г. В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року (колегія у складі: головуючого судді Губської Л. В., суддів: Епель О. В., Карпушової О. В.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У лютому 2018 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Приватного нотаріуса Копейчикова І. В., третя особа: Державне підприємство «Український державний науково - технічний і проектний інститут промислових технологій», за участю прокуратури Київської області про визнання рішень протиправними та скасування записів, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30209271 від 25 червня 2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №15133225 про державну реєстрацію права господарського відання за Державним підприємством «Український державний науково - технічний і проектний інститут промислових технологій» на об`єкт нерухомого майна пішохідна галерея (літ. Щ), загальною площею 100.2 кв. м., за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/рада Циблівська, Козинські горби урочище, вулиця Героїв Дніпра, будинок 1, літ. Щ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30209314 від 25 червня 2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №15133290 про державну реєстрацію права господарського відання за Державним підприємством «Український державний науково-технічний і проектний інститут промислових технологій» на об`єкт нерухомого майна основний корпус (літ. А-3), загальною площею 2122.1 кв.м., за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/рада Циблівська, Козинські горби урочище, вулиця Героїв Дніпра, будинок 1, літ. А-3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача номер свідоцтва 2857 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30209341 від 25 червня 2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №15133309 про державну реєстрацію права господарського відання за Державним підприємством «Український державний науково-технічний і проектний інститут промислових технологій» на об`єкт нерухомого майна пожежно-насосна станція (літ. У), загальною площею 33.8 кв.м., за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/рада Циблівська, Козинські горби урочище, вулиця Героїв Дніпра, будинок 1, літ. У; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30209362 від 25 червня 2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №15133324 про державну реєстрацію права господарського відання за Державним підприємством «Український державний науково-технічний і проектний інститут промислових технологій» на об`єкт нерухомого майна овочесховище (літ. Г), загальною площею 62.2 кв.м., за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/раца Циблівська, Козинські горби урочище, вулиця Героїв Дніпра, будинок 1, літ. Г; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30209065 від 25 червня 2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №15133000 про державну реєстрацію права господарського відання за Державним підприємством «Український державний науково-технічний і проектний інститут промислових технологій» на об`єкт нерухомого майна підвал (літ. П), загальною площею 1264.4 кв.м., за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/рада Циблівська, Козинські горби урочище, будинок 1, літ. П; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30209248 від 25 червня 2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №15133201 про державну реєстрацію права господарського відання за Державним підприємством «Український державний науково-технічний і проектний інститут промислових технологій» на об`єкт нерухомого майна контрольно-пропускний пункт (літ. X), загальною площею 22.7 кв.м., за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/рада Циблівська, Козинські горби урочище, вулиця Героїв Дніпра, будинок 1 літ. X; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30208459 від 25 червня 2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №15132421 про державну реєстрацію права господарського відання за Державним підприємством «Український державний науково-технічний і проектний інститут промислових технологій» на об`єкт нерухомого майна трансформаторна (літ. О), загальною площею 56.3 кв.м., за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/рада Циблівська, Козинські горби урочище, вулиця Героїв Дніпра, будинок 1, літ. О; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 33;

- визнати протиправним та скасувати рішення приватного відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30209290 від 25 червня 2016 року;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №15133260 про державну реєстрацію права господарського відання за Державним підприємством «Український державний науково-технічний і проектний інститут промислових технологій» на об`єкт нерухомого майна гараж (літ. Ж), загальною площею 232.6 кв. м., за адресою: Київська обл., Переяслав-Хмельницький р., с/рада Циблівська, Козинські горби урочище, вулиця Героїв Дніпра, будинок 1, літ. Ж, 1 поверх; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року, закрито провадження у справі № 810/962/18.

3. Закриваючи провадження у справі, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що з урахуванням суб`єктного складу учасників цієї справи, а також беручи до уваги факт існування у Державного підприємства «Український державний науково - технічний і проектний інститут промислових технологій» зареєстрованого права господарського відання на спірні об`єкти нерухомості, тому позовні вимоги направлені на поновлення речових прав Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, а отже цей спір має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, 23 червня 2020 року прокуратура Київської області звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

5. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм процесуального права. Так, судами не враховано, що у цій справі спору про право немає, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії суб`єкта владних повноважень - приватного нотаріуса, який здійснив всупереч вимог законодавства реєстраційну дію.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

6. В автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 23 червня 2020 року зареєстровано вказану касаційну скаргу.

7. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 червня 2020 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С. Г., судді: Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.

8. Ухвалою Верховного суду від 09 липня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою прокуратури Київської області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року.

9. Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2020 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 08 грудня 2020 року.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

11. Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

12. Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

13. На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

14. Згідно із частиною другою статті 4 КАС України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

15. Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

16. Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

17. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

18. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

19. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

20. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

21. Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

22. Разом з цим обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

23. Отже, публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

24. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

25. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорювані рішення.

26. Натомість, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).

27. Судами попередніх інстанцій у цій справі встановлено, що предметом спору є рішення суб`єкта владних повноважень про державну реєстрацію права господарського відання за Державним підприємством «Український державний науково - технічний і проектний інститут промислових технологій» на об`єкти нерухомого майна.

28. Тобто спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, через те, що державний реєстратор, приймаючи оскаржувані рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувались реєстрації прав третьої особи, а не позивача.

29. Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

30. Пунктом 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

31. Оскільки позовні вимоги заявлено Міністерством економічного розвитку і торгівлі України на захист порушеного, на його думку, права власності на об`єкти нерухомого майна, то цей спір стосується приватноправових відносин і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. У цій справі майно вибуло з володіння позивача, який вважає себе балансоутримувачем та власником цього майна. Спір із цих правовідносин з огляду на суб`єктний склад сторін має вирішуватися судами за правилами ГПК України.

32. При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

33. З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо необхідності закриття провадження у справі, оскільки спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

34. Доводи скаржника наведені у касаційній скарзі не спростовують таких висновків суду першої та апеляційної інстанцій.

35. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

36. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

37. Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

38. Згідно Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), у якому, серед іншого, звертається увага, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

39. Водночас, відповідно до даного Висновку згідно з практикою ЄСПЛ очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, від різних правових положень, звичаїв, доктринальних принципів, а також ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

40. Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; п. 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; п. 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; п. 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

41. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

42. Враховуючи наведене, Верховний Суд встановив, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки прийняті з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу прокуратури Київської області залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій