Справа № 320/5443/19
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 320/5443/19

адміністративне провадження № К/9901/27956/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Київській області

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року

у справі №320/5443/19

за позовом ОСОБА_1

до Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль, Управління патрульної поліції в Київській області

про визнання протиправною бездіяльність,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Київського окружного адміністративного суду, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль від 21 травня 2019 року, прийнятий за результатом розгляду скарги від 05 травня 2019 року, в частині тверджень: «карету швидкої допомоги викликав сам заявник», «медпрацівники повідомили, що ніяких тілесних ушкоджень заявник не має», «патрульні перевірили у забудовника дозвільні документи на будівництво та впевнились, що порушень з їх боку не має», «мати повідомила поліцейським, що її син перечепився через паркан з власної необережності та його ніхто не бив», «на відеозаписі зафіксовано, як батьки заявника повідомляють патрульним, що їхнього сина ніхто не чіпав, не бив, а він впав з власної необережності», «спілкування патрульних було ввічливим, дотримуючись норм професійної етики», а також в частині, що неправомірних дій патрульних поліцейських не виявлено»;

- визнати протиправним та скасувати висновок Управління патрульної поліції в Київській області від 25 червня 2019 року в частині, що факт порушення службової дисципліни окремими працівниками батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль не підтвердився;

- зобов`язати Управління патрульної поліції у Київській області протягом 10 днів з дня набрання сили рішення суду надати новий висновок за результатами розгляду скарги від 30 травня 2019 року з урахуванням правової позиції суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 березня 2020 року скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково - зобов`язано Управління патрульної поліції в Київській області надати новий висновок за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 30 травня 2019 року у урахуванням висновків суду. В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

26 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги Управління патрульної поліції в Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №320/5443/19.

Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку необхідністю уточнення оскаржуваного судового рішення.

Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№278) копія ухвали Верховного Суду від 09 листопада 2020 року отримана представником скаржника 13 листопада 2020 року.

13 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги та уточнена касаційна скарга.

Отже, оскільки особою, що подала касаційну скаргу, були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 09 листопада 2020 року, Судом вирішено з`ясувати питання щодо додержання скаржником строків звернення з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строку на касаційне оскарження та відсутністю клопотання про визнання причин пропуску строку поважними та поновлення такого строку.

Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№910) копія ухвали Верховного Суду від 23 листопада 2020 року отримана представником скаржника 27 листопада 2020 року.

04 грудня 2020 року на виконання ухвали Верховного Суду від 23 листопада 2020 року надійшло клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги.

В обґрунтування такого клопотання зазначено, що скаржник отримав копію оскаржуваного судового рішення 22 вересня 2020 року, а касаційну скаргу було направлено до Верховного Суду 21 жовтня 2020 року.

Відповідно до вимог частини другої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення

Наведене підтверджується долученими до касаційної скарги копіями документів.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.

Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 23 листопада 2020 року, що дає змогу вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження Суд зазначає таке.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Із матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень установлено, що предметом позову у даній справі є визнання протиправними та скасування висновків батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль та Управління патрульної поліції в Київській області прийнятих за результатами розгляду скарги та перевірки працівниками поліції дотримання службової дисципліни з наданням нового висновку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2020 року вирішено здійснювати розгляд справи №320/5443/19 за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги про наявність одного з випадків, визначених підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.

Водночас, звертаючись з даною касаційною скаргою та оскаржуючи судове рішення, яке прийняте за правилами спрощеного провадження, скаржник наводить підстави для касаційного оскарження судових рішень, які передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України (зокрема, посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України), однак, не вказує у скарзі виняткові підстави, які передбачені пунктом 2 частини п`ятою цієї статті, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 та частини четвертої статті 257 КАС України відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France") від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; "Гомес де ла Торре проти Іспанії" ("Brualla Gomes de la Torre v. Spain") від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Також суд звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 КАС України Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Управління патрульної поліції в Київській області про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.

3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в Київській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №320/5443/19.

4. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду