Справа № 460/7301/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2020 року м. Рівне № 460/7301/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в Рівненський окружний адміністративний суд з позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі відповідач) про визнання протиправними та скасувати податкових повідомлень-рішень від 25.09.2020 № 9 та № 9. Згідно з позовною заявою, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що актом про результати документальної невиїзної перевірки громадянина ОСОБА_1 дотримання вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товару за МД від 15.03.2018 № UA205090/2018/019101 було встановлено заниження податкового зобов`язання по сплаті мита на загальну суму 10068,08грн та податку на додану вартість на загальну суму 22149,79грн. Підставою для висновків акту перевірки є те, що згідно документів, наданих Митним департаментом при Міністерстві фінансів Литовської Республіки листом від 29.05.2019 № (20.4/05)3В-4472, вартість транспортного засобу, який розмитнювався згідно наведеної МД становить 6799,00євро та є вищою, ніж зазначена в поданих до митного оформлення в Україні товарно-супровідних документах. На спростування таких висновків позивач зазначає, що постановою Волинської митниці ДФС № 2548/20500/19 від 06.11.2019 на позивача вже було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 95 109,15грн. Проте, позивачем оскаржено таку постанову до Дубенського міськрайонного суду, який рішенням від 16.03.2020 по справі № 559/2615/19 її скасував з підстав того, що в діях позивача відсутній прямий умисел, адже вся необхідна інформація для встановлення того, який саме товар заявлено до митного оформлення була достовірною та в повному обсязі вказано у вищевказаних митних деклараціях. Жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися. Зважаючи на вищенаведене, обставинам, які зазначені в акту перевірки, вже надана оцінка судом, тому підстав для донарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань немає. Позивач також зазначає, що виконав митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур. Рішення про коригування митної вартості митним органом не приймалося. Додаткових досліджень податковими та митними органами не проводилося, в акті перевірки відсутні докази щодо обставин, які саме документи є підробленими між компанією UAB «GelgotosTransportas» та гр. ОСОБА_2 чи між компанією «ToyotaServis» AutohausHolstenGmBH та ОСОБА_1 .За наведеного позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно з відзивом на позов, відповідач позов не визнає. В обґрунтування заперечень сторона відповідача покликається на те, що позовна заява не містить обґрунтувань з посиланням на норми матеріального права щодо незаконності дій та рішень посадових осіб Поліської митниці Держмитслужби або вчинення порушень норм права під час проведення перевірки, визначення розміру податкових зобов`язань та винесенні податкових повідомлень. Вказує, що позивачем не враховано, що відповідно до п. 54.4 статті 54 ПК України, у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах. Оскільки така інформація з копіями підтверджуючих документів надійшла митниці від митних органів Литовської Республіки і на підставі таких відомостей, зазначених у документах митних органів Литовської Республіки митницею здійснено визначення податкових зобов`язань. Просить в позові відмовити повністю.

07.10.2020 ухвалою суду відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

В період з 27.08.2020 по 02.09.2020 на підставі пункту 7 частини 1 статті 336, статті 345, пункту 2 частини 2 та частини 6 статті 351, 352, 354 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ зі змінами і доповненнями, наказом Поліської митниці Держмитслужби від 11.08.2020 № 207 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання фізичною особою - громадянином ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), вимог законодавства України з питань митної справи», посадовими особами Поліської митниці Держмитслужби, проведена документальна невиїзна дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 15.03.2018 № UА205090/2018/019101. За наслідками такої перевірки був складений акт № 16/7.13-19/ НОМЕР_1 від 11.09.2020.

Згідно висновків акту перевірки, документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення громадянином ОСОБА_1 вимог:

1. Статті 49, пункту 2 частини 2 статті 52, статті 53, частини 1 статті 257, статті 289 Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VІ зі змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на загальну суму 10 068,08 грн.

2. Пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 22 149,79 грн.

Позивач подав заперечення на висновки, обставини та дані, викладені в акті №16/7.13-19/ НОМЕР_1 від 11.09.2020, які не були взяті до уваги відповідачем.

На підставі акту перевірки відповідачем було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

1. № 9 від 25.09.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами на суму 27 687,24грн, з яких 22 149,79грн за податковим зобов`язанням та 5 537,45грн за штрафними санкціями;

2. № 9 від 25.09.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання з мита на транспортні засоби на суму 12 585,10грн, з яких 10 068,08грн за податковим зобов`язанням та 2 517,02грн за штрафними санкціями.

Як встановлено судом, підставою для висновків акту перевірки є те, що перевіряючими було перевірено митну декларацію типу ІМ40ДЕ від 15.03.2018 № UA205090/2018/019101, за якою ввезено товар «Легковий автомобіль, призначений для перевезення людей, бувший у використанні: марка RENAULT, модель MEGANE, календарний рік виготовлення 2014, модельний рік виготовлення - 2014, № кузова НОМЕР_2 , тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна 1461куб.см., потужність - 81 кВт, тип кузова - легковий хетчбек, колісна формула -4х2, колір сірий, категорія транспортного засобу - НОМЕР_3 , виробник "RENAULT", FR, за кодом УКТ ЗЕД загальною фактурною вартістю 109 400,74грн (або 3 400,00 євро), загальною митною вартістю 119 697,28грн (або 3720,00 євро). В рахунку-фактурі (інвойс) № 250/2018 від 29.10.2018, наданому до митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 на території України, вказано продавцем TOYOTA SERVICE AutohausHolsten та вартість автомобіля - 3 400,00євро.

При митному оформленні транспортного засобу сплачені наступні митні платежі: ввізне мито (вид платежу - 121) - 11 969,73грн, акцизний податок (вид платежу - 185) - 4842,04грн, податок на додану вартість (далі - ПДВ, вид платежу - 128) - 27 301,81грн.

За результатами порівняльного аналізу експортної декларації країни відправника від 30.01.2018 № 18LTKR1000EK0228A2, рахунка-фактури від 30.01.2018 № 2018-00161 (ідентифікатор № 4044296), касових чеків від 14.07.2017 серія АА № 100017086 та від 22.06.2017 серія АА № 100016972, отриманих від митного департаменту при Міністерстві фінансів Литовської Республіки листом від 29.05.2019 № (20.4/05)3В-4472 щодо надання інформації про митне оформлення автомобіля марки "RENAULT", модель «MEGANE», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2 та інформації, що стосується товару, митне оформлення якого завершено, встановлено невідповідність відомостей щодо митної вартості, відправника та отримувача імпортованого транспортного засобу за МД від 15.03.2018 № UA205090/2018/019101, а саме:

В рахунку-фактурі (інвойс) від 30.01.2018 № б/н, наданому до митного оформлення автомобіля марки "RENAULT", модель «MEGANE», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 на території України продавцем вказано фірму TOYOTA SERVICE AutohausHolstenGmBH та вартість автомобіля 3400,00євро. За попередньою МД типу ІМ 40 ДЕ від13.03.2018 № UA205090/2018/018308, переміщення транспортного засобу через митний кордон України здійснював громадянин України ОСОБА_1 .

Згідно копії документів, надісланих митним департаментом при Міністерстві фінансів Литовської Республіки, а саме: експортної декларації країни відправника від 30.01.2018 № 18LTKR1000EK0228A2, рахунка-фактури від 30.01.2018 № 2018-00161, касових чеків від 14.07.2017 серія АА № 100017086 (оплата ідентифікатор № 4044296) на суму 1199 євро та від 22.06.2017 серія АА № 100016972 на суму 5600 євро (оплата ідентифікатор № 4044296), наданих міністерством фінансів Литовської Республіки листом від 29.05.2019 №(20.4/05)3В-4472 встановлено:

В декларації країни відправника від 30.01.2018 № 18LTKR1000EK0228A2:

- (графа 2) відправником зазначено UAB «GELGOTOS TRANSPORTAS»;

- (графа 8) отримувач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 );

- (графа 20) умови поставки EXW-MARIJAMPOLE;

- (графа 22) вартість автомобіля 6799,00 євро (218769,31грн на дату митного оформлення автомобіля);

- (графа 35) маса брутто 1365; .

- (графа 36) маса нетто 1365.

На сторінці № 2 декларації країни відправника від 30.01.2018 № 18LTKR1000EK0228A2 в описі товару вказано автомобіль марки"RENAULT", модель «MEGANE», - колір: сірий, рік виготовлення: 2014, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 , - об`єм двигуна: 1461, потужність: 81,- тип двигуна: дизельний.

Рахунок-фактура від 30.01.2018 № 2018-00161 виданий UAB «GELGOTOS TRANSPORTAS» на продаж автомобіля RENAULT MEGANE Ident. Nr НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 на загальну суму 6799,00євро.

Касові чеки від 14.07.2017 серія АА № 100017086 та від 22.06.2017 сери АА № 100016972 про оплату на ім`я UAB «GELGOTOS TRANSPORTAS» на загальну суму 6799,00 євро. Оплата за ID 4044296 (ідентифікатор № 4044296 ідентифікується з даними рахунка-фактури від 30.01.2018 № 2018-00161).

Тобто, згідно документів, наданих Митним департаментом при Міністерстві фінансів Литовської Республіки листом від 29.05.2020 № (20.4/05)3В-4472, вартість транспортного засобу становить 6799,00 євро та є вищою, ніж зазначена в поданих до митного оформлення в Україні товарно-супровідних документах.

Незважаючи на те, що згідно копії декларації країни відправника від 30.01.2019 № 18LTKR1000ЕК0228А2, рахунка-фактури від 30.01.2018 № 201800161, касових чеків від 14.07.2017 серія АА № 100017086 та від 22.06.2017 серія АА № 100016972 (лист Департаменту при Міністерстві фінансів Литовської Республіки від 29.05.2019 № (20.4/05)3В-4472), покупцем транспортного засобу визначено фізичну особу ОСОБА_3 , транспортний засіб, який є об`єктом купівлі-продажу, однозначно ідентифіковано за ідентифікаційним номером (номером кузова) VF1BZS00E51264219, який повністю збігається з номером кузова, вказаного в МД типу ІМ40ДЕ від 15.03.2018 № UA205090/2018/019101, оформленого ОСОБА_1 (графа 9).

Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язання по сплаті митних платежів на загальну суму 32 217,87грн, в тому числі мито на суму 10068,08грн та податок на додану вартість на суму 22 149,79 грн.

Отже, згідно аналізу акту перевірки, відповідач здійснив донарахування ПДВ та акцизного податку у зв`язку із тим, що ним була отримана у встановленому порядку інформація від митних органів Литовської Республіки, згідно якої, той самий транспортний засіб, розмитнення якого здійснював позивач, був проданий компанією UAB «GelgotosTransportas», (Gelyno g. 10, Marijampole, Lietuva) в адресу фізичної особи - громадянина ОСОБА_4 , паспорт НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 за ціною 6799 Євро.

У зв`язку із такими обставинами відповідач вважає, що позивачем було занижено ПДВ та акцизний податок під час митного оформлення транспортного засобу, оскільки ним задекларовано товар вартістю 3 400євро.

Суд не погоджується із таким висновком відповідача, враховуючи наступне.

Згідно акту перевірки, під час визначення митної вартості транспортного засобу марки RENAULT, модель MEGANE, календарний рік виготовлення 2014, модельний рік виготовлення - 2014, № кузова НОМЕР_2 та донарахування податкових зобов`язань відповідач врахував наступні документи: експортну декларацію країни відправника від 30.01.2018 № 18LTKR1000EK0228A2; рахунок-фактуру від 30.01.2018 № 2018-00161 (ідентифікатор № 4044296); касові чеки від 14.07.2017 серія АА № 100017086 та від 22.06.2017 серія АА № 100016972, які були отримані від митного департаменту при Міністерстві фінансів Литовської Республіки листом від 29.05.2019 № (20.4/05)3В-4472.

Згідно цих документів відправником товару є UAB «GELGOTOS TRANSPORTAS», одержувачем Roman Huzar, вартість автомобіля 6 799 євро.

В той же час, 15.03.2018 року під час декларування транспортного марки RENAULT, модель MEGANE, календарний рік виготовлення 2014, модельний рік виготовлення - 2014, № кузова НОМЕР_2 позивач подав для митного органу та до матеріалів справи договір купівлі-продажу від 30.01.2018 року та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно цих документів, продавцем товару є TOYOTA SERVICE AutohausHolsten, покупцем є ОСОБА_5 та вартість автомобіля становить 3 400євро.

Таким чином, з аналізу наданих позивачем та відповідачем документів вбачається, що один і той же транспортний засіб був двічі проданий один раз компанією UAB «GELGOTOS TRANSPORTAS» для ОСОБА_3 за 6 799євро (згідно касових чеків від 14.07.2017 та від 22.06.2017) та другий раз компанією TOYOTA SERVICE AutohausHolsten для ОСОБА_1 вартістю 3 400 євро (згідно договору купівлі-продажу від 30.01.2018 року).

Суд зазнає, що відповідач не надав суду доказів того, що отримувач товару Roman Huzar після купівлі в UAB «GELGOTOS TRANSPORTAS» автомобіля здійснив його декларування на митній території України за ціною 6 799євро, в той час, як 15.03.2018 позивачем проведено митне оформлення даного товару за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/019101 за ціною 3 400 євро з наданням відповідних підтверджуючих документів та сплатою митних платежів в загальній сумі 44113,58 грн.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Як передбачено ч. ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 1-3 ст. 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5, 6 ст. 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем для митного оформлення документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Суд зазначає, що постановою Волинської митниці ДФС № 2548/20500/19 від 06.11.2019 в справі про порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ст. 485 Митного кодексу України, на громадянина України ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 95 109,15грн.

Згідно такої постанови, 05.08.2019 до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 31.07.2019 № 24758/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 за експортною митною декларацією MRN № 18LTKR1000EK0228A2, рахунком-фактурою серії GA № 2018-00161 від 30.01.2018. За результатами проведеного опрацювання зазначеного звернення митних органів Литовської Республіки та товарно-супровідних документів до нього було встановлено, що автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 був проданий компанією UAB «GelgotosTransportas», (Gelyno g. 10, Marijampole, Lietuva) в адресу фізичної особи - громадянина ОСОБА_4 , паспорт НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) за ціною 6 799 Євро, що за курсом Національного банку України станом на 15.03.2018, тобто на момент митного оформлення товару за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/019101 склало суму 218 769,31 грн.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , через декларанта (митного брокера) ТзОВ «Глорія-Імлекс-Плюс» громадянина ОСОБА_6 , під час митного оформлення транспортного засобу (товару) марки «RENAULT» модель «МЕGANE», ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UА205090/2018/019101 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в сумі 31 703,05 грн., тобто заявив в митній декларації типу ІМ40ДЕ № UА205090/2018/019101 від 15.03.2018 неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

Отже, з аналізу акту перевірки та постанови в справі про порушення митних правил вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та постанови митниці слугували одні і ті ж обставини та оцінювалися ті ж самі документи.

Як встановлено судом, позивач оскаржив постанову № 2548/20500/19 від 06.11.2019 до Дубенського міськрайонного суду, який рішенням від 16.03.2020 по справі № 559/2615/19 її скасував (рішення набрало законної сили 27.03.2020).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 16.03.2020 по справі № 559/2615/19, в даному випадку в діях позивача відсутній прямий умисел, адже вся необхідна інформація для встановлення того, який саме товар заявлено до митного оформлення була достовірною та в повному обсязі вказано у вищевказаних митних деклараціях. Жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на вищенаведене, рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що позивачем була надана вся необхідна та достовірна інформація для встановлення того, який саме товар заявлено до митного оформлення, а також те, що жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Суд зазначає, що транспортний засіб був придбаний позивачем в компанії «ToyotaServis» AutohausHolstenGmBH на підставі договірної ціни, зазначеної в договорі купівлі-продажу від 30.01.2018. При цьому, відповідач не ставив під сумнів наданий позивачем договір до митного оформлення, тому при розмитненні товару позивач керувався договірною вартістю, яка була зазначена у договорі.

Під час розмитнення товару позивачем жодних зауважень зі сторони митного органу не було, не було і зауважень безпосередньо до митної вартості. Крім того, суд зазначає, що митний орган у разі сумніву щодо ціни товару під час розмитнення має повноваження запитувати додаткові документи або коригувати митну вартість.

Суд також враховує, що наявність інформації, отриманої відповідачем від митних органів Литовської Республіки, не спростовує обставин стосовно продажу вказаного автомобіля компанією «ToyotaServis» AutohausHolstenGmBH згідно договору купівлі-продажу від 30.01.2018 для позивача. Іншими словами, наявність такої інформації митних органів Литовської Республіки про продаж автомобіля іншим продавцем товару для гр. ОСОБА_4 не може бути беззаперечним доказом вини позивача у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, оскільки ця інформація та документи, на які посилається відповідач, не виключає можливості переходу прав на автомобіль від фізичної особи, яка зазначена у вказаному листі до інших осіб, в т.ч. до продавця, який зазначений в поданих до митного оформлення документів.

Таким чином, позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суми митних платежів на підставі первинних реєстраційних документів та оригіналу договору купівлі-продажу.

Відтак, ОСОБА_1 виконав митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур. Рішення про коригування митної вартості митним органом не приймалося. Додаткових досліджень податковими та митними органами не проводилося, в акті перевірки відсутні докази щодо обставин, які саме документи є підробленими між компанією UAB «GelgotosTransportas» та гр. ОСОБА_2 чи між компанією «ToyotaServis» AutohausHolstenGmBH та ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 15.05.2019у справі № 817/1107/17.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 8 частини першої статті 336 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом, зокрема, направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Разом з тим, в акті не наведено доказів направлення запитів та отримання від уповноважених органів іноземних держав інформації, яка б спростувала автентичність поданих ОСОБА_1 до митного оформлення документів. Крім того, під час державної реєстрації транспортних засобів на території України, після їх ввезення на митну території України, фактів недостовірності чи підробки реєстраційних документів виявлено також не було.

Крім того, суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом у постановах від 03 квітня 2018 (справа № 809/1227/17) та від 15 травня 2018 (справа № 809/1459/17), згідно якої, донарахування сум податкових зобов`язань після завершення процедури митного оформлення товарів, можливо виключно у разі умисного подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформацій під час митного оформлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного суду.

Встановлені судом обставини справи свідчать про недоведеність відповідачем наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень і, як наслідок, безпідставне збільшення грошових зобов`язань з акцизного податку та податку на додану вартість, зважаючи також на рішення суду від 16.03.2020 по справі № 559/2615/19, тому позовні вимоги належать до задоволення.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрат, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 02.10.2020.

З огляду на задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу адміністративного позову до суду в сумі 840,80грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішень Поліської митниці Держмитслужби від 25 вересня 2020 року № 9 та № 9 в повному обсязі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 840,80грн (вісімсот сорок гривень,80коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Поліська митниця Держмитслужби (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, 104; ).

Суддя Т.О. Комшелюк