Справа № 415/2169/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/2169/20
Провадження № 2-а/415/253/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Васильєвої В.М., Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 112 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області ДПП лейтенанта поліції Загоровського Юрія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, третя особа Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Східної регіональної дирекції АБ «Укргазбанк»,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 112 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області ДПП лейтенанта поліції Загоровського Юрія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що позивач 08.03.2020 року, виконуючи свої посадові обов`язки старшого інкасатора-водія Східної регіональної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК», керував службовим авто НОМЕР_1 , що належить АБ «УКРГАЗБАНК», та рухався по затвердженому маршруту інкасації №1 разом із старшим інкасатором водієм ОСОБА_2 .

Вказаний службовий транспортний засіб обладнано відповідно до вимог ДСТУ 3849-99 для транспортних засобів служби інкасації та перевезення цінностей.

Приблизно о 16 год. 00 хв. в м Сєвєродонецьку по шосе Будівельників (об`їзна дорога з лісними масивами) позивач, керуючи вказаним авто із швидкістю, що не перевищувала 70 км/год, проїжджаючи черговий затяжний поворот, побачив людину, яка бігла до проїзної частини з лісного масиву.

Діючи в межах посадової інструкції, а також, з метою уникнення зіткнення з вказаною людиною позивач вирішив пришвидшитися, після чого знизив швидкість приблизно до 50 км/год та продовжив рух по вказаному маршруту інкасації в напрямку м. Рубіжного.

Через декілька хвилин, знаходячись на в`їзді до мосту через р. Боровка, службове авто наздогнало поліцейське авто та агресивно змушувало до зупинки.

Виконуючи посадову інструкцію позивач, вимоги Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в АБ «УКРГАЗБАНК», затвердженого рішенням правління АБ «УКРАЗБАНК» від 28.09.2017р. протоколом №64 (із змінами), а також вимоги Інструкції з організації інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в Україні, затвердженої Постановою правління НБУ 31.03.2017р. № 29, продовжив рух, натиснув тривожну кнопку, увімкнув аварійну сигналізацію та доповів керівнику відділу інкасації СРД АБ «УКРГАЗБАНК» ОСОБА_3 , якій надав вказівку зупинитися на узбіччі.

В цей час транспортний засіб поліції створював аварійну обстановку: підрізав та агресивно змушував зупинитися. Після зупинки транспортного засобу позивач заблокував двері, набрав 102 та повідомив про вказані обставини. В цей час під`їхала ще два авто поліцейських, які заблокували службовий транспортний засіб позивача.

В гучномовець службового авто позивач повідомив, що не має права виходити з авто або деблокувати двері.

Пізніше на місце зупинки службового авто прибув начальник інкасації СРД АБ «УКРГАЗБАНК» ОСОБА_3 та намагався роз`яснити працівникам поліції, що позивач знаходиться на маршруті інкасації, виконує посадові обов`язки та вимоги вказаних положення та інструкції.

За результатами вказаних подій на позивача відповідачем без складання протоколів, без відібрання пояснень та встановлення свідків, без надання позивачу можливості скористатися правовою допомогою та взагалі без з`ясування фактичних обставин було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення 08.03.2020р. серії ДП 18 №670145 за скоєння правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними, а постанову - протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідачем об`єднано дві справи про адміністративні правопорушення за скоєння правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП та винесено постанову, що оскаржується без складання протоколів про вказані адміністративні правопорушення.

Випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення, визначені статтею 258 КУпАП, в інших випадках справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем вчинення правопорушення, відповідно до статті 276 КУпАП.

Отже, на справи про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 122 КУпАП, дія положень статті 258 КУпАП не поширюється.

Тому, винесення постанов у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП уповноваженими на те особами одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Відповідач при винесенні постанови, що оскаржується не надав позивачу фактичної можливості скористатися правами, чим порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на позивача 08.03.2020 р. серії ДП 18 №670145 за скоєння правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ДП18 № 670145 від 08.03.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відповідачем наданий до суду відзив на позовну заяву, в якому просять залишити без змін постанову серії ДП18 № 670145 від 08.03.2020, а позовну заяву залишити без задоволення. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 08.03.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

21.04.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/2169/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

27.04.2020 року відповідачем був наданий відзив на позовну заяву та письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 08.03.2020.

28.04.2020, 04.05.2020 року позивачем надане письмове клопотання про залучення АБ «Укргазбанк» в особі Східної регіональної дирекції АБ «Укргазбанк» та витребування письмових доказів, яке задоволено на підставі ухвали суду від 02.06.2020 року.

16.07.2020 року представником третьої особи надані до суду письмові докази.

11.08.2020 року позивачем надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

11.09.2020 позивачем надано письмове клопотання про долучення письмових доказів до справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду надав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Судом досліджені докази та відеоматеріали, наявні в матеріалах адміністративної справи, на підставі чого судом були встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670145 від 08.03.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_2 , 08.03.2020 р. о 16 годині 00 хвилини у м. Сєвєродонецьку по вул. Об`їзна, Парк Фієста, рухався зі швидкістю 77км/год в населеному пункті, позначеним дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», швидкість вимірювалась технічним приладом, а також не пред`явив на вимогу поліцейського документи, зазначені в п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.1 «ґ», чим порушив п. 12.4, 2.4 ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Пункт 13.7 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в АБ «Укргазбанк», затвердженого Протоколом Правління АБ «Украгазбанк» № 67 від 28.09.2017 року, передбачає дії інкасатора-водія (старшого бригади інкасації) зупинка оперативного автомобіля працівниками поліції, а саме: продовжує рух автомобіля, ні в якому разі не зупиняється на вимоги працівника поліції; посилює пильність, вмикає звукову та світлову сигналізацію; доповідає засобами зв`язку керівнику підрозділу інкасації (черговому інкасатору) про подію; при необхідності натискає кнопку тривожного сповіщення; веде нагляд за допомогою дзеркал заднього і бокового огляду з метою виявлення можливого переслідування оперативного автотранспорту; доїжджає до найближчого відділення банку (стаціонарного посту привинтивної поліції); після прибуття до підрозділу інкасації, письмово інформує керівника підрозділу інкасації про подію, що сталось.

Згідно з п. 3.1.4 Посадової інструкції старшого інкасатора-водія автотранспортних засобів перевезення цінностей Східної регіональної дирекції АЮ «Укргазбанк», в обов`язки старшого інкасатора-водія Відділу входить інкасація та доставка валютних цінностей, у тому числі розмінної монети, від каси Банку до кас клієнтів Банку.

Згідно з п. 3.1.14.Посадової інструкції старшого інкасатора-водія автотранспортних засобів перевезення цінностей Східної регіональної дирекції АЮ «Укргазбанк», в обов`язки старшого інкасатора-водія Відділу входить дотримання правил експлуатації оперативного (спеціалізованого автотранспортного засобу).

Згідно з план-завданням на 08.03.2020 року № 1, ОСОБА_1 автомобіль д.н. НОМЕР_2 , ТОВ Бюджетна аптека, м. Рубіжне, вул. Мєндєлєєва, 37, інкасація з 16.00 -16.05 год.

Згідно з маршрутним листом № 0207, виданного на імя ОСОБА_1 старшого інкасатора-водія автотранспортих засобів Східної регіональної дирекції Віддіфлу інкасації та перевезення цінностей, автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_2 , ТОВ Бюджетна аптека, м. Рубіжне, вул. Мєндєлєєва, 37, прибув о 17 год. 20 хв. та вибув о 17 год. 25 хв.

Судом також досліджені свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17467 від 27.11.2020 року, лист № 22-38/49 від 01.10.2019 року ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року, лист № 11299/41/2/02-2018 від 04.10.2018 «Про використання лазерного вимірювача TruCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху» Національної поліції України Департаменту патрульної поліції та лист №1-723 від 05.07.2019 року Укравтодор Служби автомобільних доріг у Луганській області.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670145 від 08.03.2020 року незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ДП18 № 670145 від 08.03.2020, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративних правопорушень, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670145 від 08.03.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_2 , 08.03.2020 р. о 16 годині 00 хвилини у м. Сєвєродонецьку по вул. Об`їзна, Парк Фієста, рухався зі швидкістю 77км/год в населеному пункті, позначеним дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», швидкість вимірювалась технічним приладом, а також не пред`явив на вимогу поліцейського документи зазначені в п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.1 «ґ», чим порушив п. 12.4, 2.4 ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 670145 від 08.03.2020 року вбачається, що в. п. 7 до постанови додається фото, відео з Trucam TC000670, відео з боді камери DSJ-X300013_BB0013 від 08.03.2020 року.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 12.4, 2.4 ПДР України, відповідачем надані фото, відео з Trucam TC000670, відео з боді камери DSJ-X300013_BB0013 та DSJX300050_BB0050 та відео з відеореєстратора від 08.03.2020 року, втім в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення не має посилання на відеозапис DSJX300050_BB0050 та відео з відеореєстратора, у зв`язку з чим суд не приймає відео DSJX300050_BB0050та відео з відеореєстратора, як належний та допустимий доказ.

Частиною 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- та відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, суд також не приймає як належний та допустимий доказ і фото, на яке є посилання в п. 7 постанови, що оскаржується, адже, у постанові про порушення ПДР України обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис, що відповідачем зроблено не було (Постанова Верховного суду від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а).

Водночас суд приймає як належний та допустимий доказ відео з технічного приладу Trucam TC000670, відео з боді камери DSJ-X300013_BB0013.

З дослідженого в судовому засіданні відео з технічного приладу Trucam TC000670 судом встановлено, що транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 77км/год.

Згідно з пунктом 12.4. Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Втім, з дослідженого судом відео відео з технічного приладу Trucam TC000670 неможливо встановити факт того, що позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_2 , рухався саме в межах населеного пункту - м. Сєвєродонецьк по вул. Об`їзна, Парк Фієста, позначеного дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», та факт того, що прилад Trucam TC000670 знаходився в межах населеного пункту - м. Сєвєродонецьк.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.12.4 ПДР України, а саме: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год, відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів.

З дослідженого в судовому засіданні відео з боді камери DSJ-X300013_BB0013 вбачається, що відповідачем були роз`ясненні права позивачу та запитано, чи не бажає він скористатися своїми права, якими позивач не скористався, клопотань про перенесення розгляду справи, користування правовою допомогою тощо заявлено не було.

Також з дослідженого відео з бодікамери DSJ-X300013_BB0013 вбачається, що відповідач попросив позивача надати для перевірки документи, передбачені п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.1 «ґ» ПДР України, втім, позивач не пред`явив зазначені документи інспектору, посилаючись на свою посадову інструкцію.

Пункт 13.7 Положення про порядок інкасації коштів та перевезення валютних цінностей в АБ «Укргазбанк», затвердженого Протоколом Правління АБ «Украгазбанк» № 67 від 28.09.2017 року, передбачає дії інкасатора-водія (старшого бригади інкасації) зупинка оперативного автомобіля працівниками поліції, а саме: продовжує рух автомобіля, ні в якому разі не зупиняється на вимоги працівника поліції; посилює пильність, вмикає звукову та світлову сигналізацію; доповідає засобами зв`язку керівнику підрозділу інкасації (черговому інкасатору) про подію; при необхідності натискає кнопку тривожного сповіщення; веде нагляд за допомогою дзеркал заднього і бокового огляду з метою виявлення можливого переслідування оперативного автотранспорту; доїжджає до найближчого відділення банку (стаціонарного посту привинтивної поліції); після прибуття до підрозділу інкасації, письмово інформує керівника підрозділу інкасації про подію, що сталось.

Згідно з п. 3.1.4 Посадової інструкції старшого інкасатора-водія автотранспортних засобів перевезення цінностей Східної регіональної дирекції АЮ «Укргазбанк», в обов`язки старшого інкасатора-водія Відділу входить інкасація та доставка валютних цінностей, у тому числі розмінної монети, від каси Банку до кас клієнтів Банку.

Згідно з п. 3.1.14.Посадової інструкції старшого інкасатора-водія автотранспортних засобів перевезення цінностей Східної регіональної дирекції АЮ «Укргазбанк», в обов`язки старшого інкасатора-водія Відділу входить дотримання правил експлуатації оперативного (спеціалізованого автотранспортного засобу).

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року № 3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух").

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно з законодавством України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, та не заперечується й позивачем, останній не пред`явив на вимогу працівника поліції документи, передбачені п. 2.1 «а», 2.1 «б», 2.1 «ґ» ПДР України, правами своїми не скористався, клопотань не заявляв, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Щодо доводів позивача про недодержання процедури розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та прийняття постанови, що оскаржується, на місці вчинення правопорушення та не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Отже, постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу (аналогічний висновок у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 року у справі №752/15787/16-а).

З огляд на це, розглядаючи справу та приймаючи оскаржувану постанову без складання протоколу на місці вчинення такого правопорушення, відповідач діяв відповідно до чинних на час виникнення спірних правовідносин положень КУпАП.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу 112 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області ДПП лейтенанта поліції Загоровського Юрія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 112 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області ДПП лейтенанта поліції Загоровського Юрія Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670145 від 08.03.2020 року в частні притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення в цій частині закрити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670145 від 08.03.2020 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: інспектор взводу 112 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області ДПП лейтенант поліції Загоровський Юрій Володимирович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 08.12.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова