Справа № 640/7772/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7772/20 Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючий суддя: Черпіцька Л.Т.
Епель О.В.
судді:Пилипенко О.Є,
за участю секретаря: Зуєнка Д.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.20 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УСПІХ" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Успіх» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Успіх») звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС у Київській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 05 лютого 2020 року № та зобов`язання Головного управління ДПС у Київській області здійснити бюджетне відшкодування відповідно до декларації з податку на додану вартість за жовтень 2019 року (від 19 листопада 2019 року №) в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача не було правових підстав для відмови у наданні бюджетного відшкодування. Пояснив, що у розпорядженні контролюючого органу під час проведення перевірки були всі первинні документи, що підтверджують правомірність формування товариством суми бюджетного відшкодування. Стверджує, що висновки акта перевірки не відповідають дійсним обставинам, а прийняте на підставі таких висновків рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 05 лютого 2020 року №, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 16 210,26 грн. сплаченого судового збору.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а також суперечить встановленим у справі обставинам. У той же час, суд першої інстанції не знайшов підстав для зобов`язання відповідача здійснити бюджетне відшкодування відповідно до декларації позивача з ПДВ за жовтень 2019 року, оскільки лише після набрання законної сили рішенням у справі спірна сума бюджетного відшкодування стане узгодженою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішенням, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 25 грудня 2019 року по 10 січня 2020 року посадовими особами ГУ ДПС у Київській області проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Успіх» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2019 року, за результатами якої складено акт від 16 січня 2020 року № 20/10-36-04-02/22899797.

Актом перевірки зафіксовано порушення позивачем вимог пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за жовтень 2019 року у сумі 1 080 684,22 грн., а саме: формування суми бюджетного відшкодування за рахунок придбання обладнання для деревообробки та електричних штабилерівта установки оптимізації OptiCut 450 в комплекті номер D7338-10, які на момент проведення перевірки були реалізовані ТОВ «УЛФ-Фінанс».

За результатами розгляду заперечень позивача на акт перевірки ГУ ДПС у Київській області листом від 04 лютого 2020 року № 3360/10-36-04-02-10 повідомило про залишення без змін висновків акта перевірки, а заперечення - без задоволення.

На підставі встановлених перевіркою порушень контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05 лютого 2020 року № , яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування в сумі 1 080 684,00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправними позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України передбачено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.6 статті 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктами 200.10, 200.11 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Наведені правові норми свідчать, що для отримання платником податку права на бюджетне відшкодування необхідними та достатніми умовами є фактична сплата податку на додану вартість отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, відображення рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, у відповідній податковій декларації, подання документів, визначених у пунктах 200.7 та 200.8 статті 200 Податкового кодексу України та підтвердження відповідних сум відшкодування за результатами перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору поставки від 01 жовтня 2018 року №10, укладеного між ТОВ «Успіх» та CNT MACHINES у червні 2019 року позивачем придбано устаткування:

- верстат напівавтоматичний торцувальний CNT MACHINES SALVAMAC модель CASSIC 50, виробник CNT MACHINES SRL, Італія, рік випуску 2019, серійний № 946, вартістю 256489,24 грн;

- верстат пиляльний з дисковою пилкою напівавтомат Salvador модель ТУВ700, виробник CNT MACHINES SRL, Італія, рік випуску 2019 серійний № 19005, вартісю 406309,06 грн;

- верстат пиляльний з дисковою пилкою напівавтомат Salvador модель ТУВ700, виробник CNT MACHINES SRL, Італія, рік випуску 2019 серійний № 19006, вартістю 404050,74 грн.

Оплата придбаного обладнання підтверджується платіжним дорученням від 16 жовтня 2019 року № 3261JBKLI1.

На підставі договору поставки від 26 липня 2017 року № ВТ-1407/17, укладеного між ДП з іноземними інвестиціями «Сумітек Україна» та ТОВ «Успіх», додатку № 3 до вказаного договору від 24 вересня 2018 року та видаткової накладної № КВАВПТ01093 від 30 вересня 2019 року, позивачем було придбано:

- електричний штабелер, серійний номер 6627699, вартістю 416211,04 грн;

- електричний штабелера, серійний номер 6627700, вартістю 416211,04 грн;

- електричний штабелер, серійний номер 6628043, вартістю 416211,03 грн.

На підтвердження здійснення оплати вартості придбаного товару позивачем додано до матеріалів справи платіжні доручення від 12 жовтня 2018 року № 3255, від 14 березня 2019 року № 4052 та від 30 вересня 2019 року № 5350.

У декларації з податку на додану вартість за вересень 2019 року позивачем віднесено до складу податкового кредиту суми податку, сплачених у вартості придбаного обладнання.

У вересні 2019 року позивачем (Постачальник) було укладено з ТОВ «УЛФ-Фінанс» (Покупець) ряд договорів поставок, а саме:

- від 27 вересня 2019 року № 4854, за умовами якого Постачальник бере на себе зобов`язання передати у власність Покупця товар, виконати пусконалагоджувальні роботи, а Покупець зобов`язується прийняти відповідні товар і роботи та сплатити визначену цим договором грошову суму. Товаром є обладнання електричний штабелермодель SWE 200 вартістю 514437,00 грн.;

- від 27 вересня 2019 року № 4855, за умовами якого Постачальник бере на себе зобов`язання передати у власність Покупця товар, виконати пусконалагоджувальні роботи, а Покупець зобов`язується прийняти відповідні товар і роботи та сплатити визначену цим договором грошову суму. Товаром є обладнання електричний штабелермодель SWE 200 вартістю 514437,00 грн.;

- від 27 вересня 2019 року № 4856, за умовами якого Постачальник бере на себе зобов`язання передати у власність Покупця товар, виконати пусконалагоджувальні роботи, а Покупець зобов`язується прийняти відповідні товар і роботи та сплатити визначену цим договором грошову суму. Товаром є обладнання електричний штабелермодель SWE 200 вартістю 514437,00 грн.;

- від 27 вересня 2019 року № 4857, за умовами якого Постачальник бере на себе зобов`язання передати у власність Покупця товар, виконати пусконалагоджувальні роботи, а Покупець зобов`язується прийняти відповідні товар і роботи та сплатити визначену цим договором грошову суму. Товаром є обладнання верстат напівавтоматичний торцювальний CNT Machinesмодель Classik 50 вартістю 317020,80 грн.;

- від 27 вересня 2019 року № 4858, за умовами якого Постачальник бере на себе зобов`язання передати у власність Покупця товар, виконати пусконалагоджувальні роботи, а Покупець зобов`язується прийняти відповідні товар і роботи та сплатити визначену цим договором грошову суму. Товаром є обладнання верстат пиляльний з дисковою пилкою напівавтоматичний CNT Machinesмодель TVB700 вартістю 500802,00 грн.;

- від 27 вересня 2019 року № 4859, за умовами якого Постачальник бере на себе зобов`язання передати у власність Покупця товар, виконати пусконалагоджувальні роботи, а Покупець зобов`язується прийняти відповідні товар і роботи та сплатити визначену цим договором грошову суму. Товаром є обладнання верстат пиляльний з дисковою пилкою напівавтоматичний CNT Machinesмодель TVB700 вартістю 500802,00 грн.

Умовами вказаних договорів визначено, що місцем поставки товару є склад Постачальника і узгодженим пунктом призначення перевезення товару є склад Користувача, що розташований за адресою: 08720, Київська область, м. Українка, вул. Промислова, 24.

На підтвердження виконання умов вказаних договорів, позивачем додано до матеріалів справи видаткові накладні від 30 вересня 2019 року № 169, 170, 171, 172, 174, 175 та акти прийому-передачі від 30 вересня 2019 року.

Згідно платіжних доручень від 02 жовтня 2019 року № 12505575, № 1250573, №1250574, № 12505077, № 1250578, № 1250576, від 03.10.2019 № 1250600, № 1250602, №1250603, № 1250596, № 1250594, № 1250595 ТОВ «УЛФ Фінанс» здійснено оплату на користь позивача за поставлений товар.

За наслідками проведеної господарської операції позивачем сформовано податкові зобов`язання.

У подальшому, позивачем (Лізингоодержувач) укладено з ТОВ «УЛФ-Фінанс» (Лізингодавець) ряд договорів фінансового лізингу, а саме:

- від 27 вересня 2019 року № 4854/09/19-В, за умовами якого ТОВ «УЛФ-Фінанс» передано в користування ТОВ "Успіх" обладнання електричний штабелермодель SWE 200 вартістю 514437,00 грн. Пунктом 9.1 вказаного договору встановлено, що загальна сума лізингових платежів складає 567418,88 грн. Згідно графіка внесення лізингових платежів перший лізинговий платіж повинен бути внесений 02 жовтня 2019 року і становить 282940,35 грн.;

- від 27 вересня 2019 року № 4855/09/19-В, за умовами якого ТОВ «УЛФ-Фінанс» передано в користування ТОВ "Успіх" обладнання електричний штабелермодель SWE 200 вартістю 514437,00 грн. Пунктом 9.1 вказаного договору встановлено, що загальна сума лізингових платежів складає 567418,88 грн. Згідно графіка внесення лізингових платежів перший лізинговий платіж повинен бути внесений 02 жовтня 2019 року і становить 282940,35 грн.;

- від 27 вересня 2019 року № 4856/09/19-В, за умовами якого ТОВ «УЛФ-Фінанс» передано в користування ТОВ "Успіх" обладнання електричний штабелермодель SWE 200 вартістю 514437,00 грн. Пунктом 9.1 вказаного договору встановлено, що загальна сума лізингових платежів складає 567418,88 грн. Згідно графіка внесення лізингових платежів перший лізинговий платіж повинен бути внесений 02 жовтня 2019 року і становить 282940,35 грн.;

- від 27 вересня 2019 року № 4857/09/19-В, за умовами ТОВ «УЛФ-Фінанс» передано в користування ТОВ "Успіх" обладнання верстат напівавтоматичний торцювальний CNT Machinesмодель Classik 50 вартістю 317020,80 грн. Пунктом 9.1 вказаного договору встановлено, що загальна сума лізингових платежів складає 349670,75 грн. Згідно графіка внесення лізингових платежів перший лізинговий платіж повинен бути внесений 27 вересня 2019 року і становить 174361,44 грн.;

- від 27 вересня 2019 року № 4858/09/19-В, за умовами якого ТОВ «УЛФ-Фінанс» передано в користування ТОВ "Успіх" обладнання верстат пиляльний з дисковою пилкою напівавтоматичний CNT Machinesмодель TVB700 вартістю 500802,00 грн. Пунктом 9.1 вказаного договору встановлено, що загальна сума лізингових платежів складає 552379,60 грн. Згідно графіка внесення лізингових платежів перший лізинговий платіж повинен бути внесений 27 вересня 2019 року і становить 275441,10 грн.;

- від 27 вересня 2019 року № 4859/09/19-В, за умовами якого ТОВ «УЛФ-Фінанс» передано в користування ТОВ "Успіх" обладнання верстат пиляльний з дисковою пилкою напівавтоматичний CNT Machinesмодель TVB700 вартістю 500802,00 грн. Пунктом 9.1 вказаного договору встановлено, що загальна сума лізингових платежів складає 552379,60 грн. Згідно графіка внесення лізингових платежів перший лізинговий платіж повинен бути внесений 27 вересня 2019 і становить 275441,10 грн.

30 вересня 2019 року сторонами підписано акти прийому-передачі предметів лізингу.

Наказом від 01 жовтня 2019 року № 08-ОС позивачем введено в експлуатацію основні засоби за договорами фінансового лізингу та зараховано вказані засоби до 4 групи на рахунок 104, встановивши термін використання 5 років та прямолінійний метод амортизації.

На підставі вказаного наказу позивачем складено акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів та інвентарні картки обліку основних засобів.

Згідно платіжних доручень від 02 жовтня 2019 року № 494, від 02 жовтня 2019 року №493, від 02 жовтня 2019 року № 492, від 02 жовтня 2019 року № 489, від 03 жовтня 2019 року № 490, від 03 жовтня 2019 року № 491 позивачем здійснено оплату лізингових платежів за переліченими вище договорами.

Крім того, на підставі договору поставки від 10 вересня 2018 року № 2210-KHN-D, укладеного між позивачем та MICHAEL WEINIG AG, позивачем придбано установку оптимізації OptiCut 450 в комплекті номер D7838-10.

Вказана установка розмитнена відповідно до ВМД № 125260/2019/838344 від 15 жовтня 2019 року, за якою сплачено податок на додану вартість в сумі 818340,12 грн (вказана сума ПДВ заявлена в додатку № 3 декларації за жовтень 2019 року до відшкодування з бюджету).

В подальшому 17 жовтня 2019 року між позивачем та ТОВ «УЛФ-Фінанс» укладено договір поставки № 5041, за умовами якого Постачальник бере на себе зобов`язання передати у власність Покупця товар, виконати пусконалагоджувальні роботи, а Покупець зобов`язується прийняти відповідні товар і роботи та сплатити визначену цим договором грошову суму. Товаром є обладнання установки оптимізації OptiCut 450 в комплекті номер D7338-10 вартістю 5 396 940,00 грн.

Умовами вказаного договору визначено, що місцем поставки товару є склад Постачальника і узгодженим пунктом призначення перевезення товару є склад Користувача, що розташований за адресою: 08720, Київська область, м. Українка, вул. Промислова, 24.

На підтвердження виконання умов договору, позивачем додано до матеріалів справи видаткову накладну від 18 жовтня 2019 року № 185 та акт прийому-передачі від 21 жовтня 2019 року.

Згідно платіжного доручення від 18 жовтня 2019 року № 1251409 ТОВ «УЛФ-Фінанс» сплатило позивачу 2 698 470,00 грн. та відповідно до платіжного доручення від 21 жовтня 2019 року № 1251463 - 2 698 470,00 грн.

За наслідками проведеної господарської операції позивачем сформовано податкові зобов`язання.

У подальшому, позивачем (Лізингоодержувач) укладено з ТОВ «УЛФ-Фінанс» (Лізингодавець) договір фінансового лізингу від 17 жовтня 2019 року № 5140/09/19-В, за умовами якого ТОВ «УЛФ-Фінанс» передано в користування ТОВ «Успіх» обладнання установки оптимізації OptiCut 450 в комплекті номер D7338-10 вартістю 5 514 850,00 грн. Пунктом 9.1 вказаного договору встановлено, що загальна сума лізингових платежів складає 6 140 024,91 грн. Згідно графіка внесення лізингових платежів перший лізинговий платіж повинен бути внесений 18 жовтня 2019 року і становить 275 7425,00 грн.

Наказом від 21 жовтня 2019 року № 10-ОС позивачем введено в експлуатацію основний засіб за вказаним договором фінансового лізингу та зараховано вказані засоби до 4 групи на рахунок 104, встановивши термін використання 5 років та прямолінійний метод амортизації.

На підставі вказаного наказу позивачем складено акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів та інвентарну картки обліку основних засобів.

Згідно платіжного доручення від 18 жовтня 2019 року № 491 позивачем здійснено оплату лізингового платежу за вказаним договором.

З досліджених судом договорів фінансового лізингу, суд зазначає, що вказані договори за своєю суттю відповідають визначенню Податкового кодексу України «фінансовий лізинг».

Так, у відповідності до пункту 14.1.97 статті 14 Податкового кодексу України фінансовим лізингом (орендою) є господарська операція, що здійснюється фізичною або юридичною особою і передбачає передачу орендарю майна, яке є основним засобом згідно з цим Кодексом і придбане або виготовлене орендодавцем, а також усіх ризиків та винагород, пов`язаних з правом користування та володіння об`єктом лізингу.

Лізинг (оренда) вважається фінансовим, якщо лізинговий (орендний) договір містить одну з таких умов:

об`єкт лізингу передається на строк, протягом якого амортизується не менш як 75 відсотків його первісної вартості, а орендар зобов`язаний на підставі лізингового договору та протягом строку його дії придбати об`єкт лізингу з наступним переходом права власності від орендодавця до орендаря за ціною, визначеною у такому лізинговому договорі;

балансова (залишкова) вартість об`єкта лізингу на момент закінчення дії лізингового договору, передбаченого таким договором, становить не більш як 25 відсотків первісної вартості ціни такого об`єкта лізингу, що діє на початок строку дії лізингового договору;

сума лізингових (орендних) платежів з початку строку оренди дорівнює первісній вартості об`єкта лізингу або перевищує її;

майно, що передається у фінансовий лізинг, виготовлене за замовленням лізингоотримувача (орендаря) та після закінчення дії лізингового договору не може бути використаним іншими особами, крім лізингоотримувача (орендаря), виходячи з його технологічних та якісних характеристик.

Абзацом «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Наведене кореспондує підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого під постачанням товарів розуміється будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

При цьому постачанням товарів також вважаються фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу.

Датою виникнення податкових зобов`язань орендодавця (лізингодавця) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичної передачі об`єкта фінансової оренди (лізингу) у користування орендарю (лізингоотримувачу) (пункт 187.6 статті 187 ПК України).

Тоді як датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Судом встановлено, що факт сплати позивачем сум податку на додану вартість, у тому числі 262 344,10 грн. лізингових платежів та 818 340,12 грн. податку, сплаченого за імпорт товарів, за вказані періоди у зазначених розмірах відповідач не заперечує.

Сума бюджетного відшкодування визначена позивачем із дотриманням вимог статті 200 Податкового кодексу України та розрахована як різниця між податковими зобов`язаннями та податковим кредитом.

За наведених обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності у контролюючого органу підстав для відмови у наданні позивачу бюджетного відшкодування з мотивів, викладених у акті перевірки.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно з частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.241,242,310,316,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 08 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: Л.Т. Черпіцька
судді:О.В. Епель
О.Є. Пилипенко