Справа № 500/3025/20
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3025/20

07 грудня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Баранюка А.З., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову, оформлену листом від 18.09.2020 №1900-0321-8/14494, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи у колгоспі "Маяк" з 14.04.1981 по 03.03.1994, у військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.1984 по 26.12.1984, в АТ "Центр" з 04.04.1994 по 15.03.1996;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи у колгоспі "Маяк" з 14.04.1981 по 03.03.1994, у військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.1984 по 26.12.1984, в АТ "Центр" з 04.04.1994 по 15.03.1996 та призначити пенсію по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 06 квітня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при обчисленні відповідачем його страхового стажу не було враховано періоди роботи позивача у колгоспі "Маяк" з 14.04.1981 по 03.03.1994, у військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.1984 по 26.12.1984, в АТ "Центр" з 04.04.1994 по 15.03.1996.

Однак позивач не погоджується із такими діями відповідача, оскільки на його думку, факт його роботи у спірні періоди підтверджені належними та допустимими доказами, таким як записи у трудовій книжці і довідками.

Ухвалою судді від 10.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.06.11.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якій вказав, що позивач, для підтвердження страхового стажу за період з 14 квітня 1981 року по 03 березня 1994 року долучив архівні довідки: №1529 та №1530 від 20.09.2018, які видані Гусятинським трудовим архівом про роботу в колгоспі «Маяк» с. Котівка за 1981-1994 рр, однак, зарахувати до страхового стажу вищезазначені періоди роботи у відповідача немає підстав, оскільки у вищезазначених довідках допущено скорочення по батькові, що не відповідає паспортним даним.

Вказав, що згідно із записами трудової книжки позивач працював в військовій частині НОМЕР_1 в період з 28.02.1984 по 26.12.1984, однак, запис в трудовій книжці про звільнення з військової частини НОМЕР_1 завірений печаткою, відтиск якої не чіткий, тому зарахувати до страхового стажу даний період роботи підстав також не має.

Зазначив, що позивачем при поданні заяви про призначення пенсії було долучено довідки №№1, 2 від 01.03.2019, виданих ТзОВ «Мелвіс» про те, що позивач працював в AT «Центр» за період з 04.03.1994 по 15.03.1996, однак, підстав для зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи немає, оскільки інформація про попередні зміни найменування підприємства, реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) підприємства AT «Центр» в ТзОВ «Мелвіс» відсутня.

Вказав, що жодних інших документів, які б підтверджували роботу позивача за спірні періоди подані не були, тому на думку відповідача у нього не має права на призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судове засідання 27.11.2020 не проводилося у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці.

Позивач в судове засідання не прибув, причин неприбуття суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте подав до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Також у відповідності до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою від 19.05.2020 про призначення пенсії за віком.

До вказаної заяви позивач додав: паспорт громадянина України; довідку про присвоєння ідентифікаційного номера; трудову книжку НОМЕР_2 від 25.11.1999; трудову книжку НОМЕР_3 від 05.08.1980; довідку №39 від 24.03.2018, видану Борщівським агротехнічним коледжем; військовий квиток НОМЕР_4 від 21.05.1978; довідки №№1529, 1530, 1531 від 20.09.2018 видані Гусятинським трудовим архівом; довідки №№1, 2 від 01.03.2019 видані ТзОВ «Мелвіс».

За результатами розгляду даної заяви та вказаних документів, відповідач зарахував до страхового стажу позивача періоди: навчання з 01.09.1977 по 21.05.1978; військової служби з 22.05.1978 по 23.05.1980; роботи у військовій частині НОМЕР_5 з 04.08.1980 по 27.02.1981; роботи на ВАТ Копичинецьке АТП 16143 з 16.10.1997 по 31.12.2003; роботи за інформацією, яка міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 з 02.02.2011 по 31.03.2012; перебування обліку в центрі зайнятості з 25.04.2012 по 18.04.2013; роботи за інформацією, яка міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-5 з 19.04.2012 по 22.06.2014; перебування на обліку в центрі зайнятості з 11.07.2014 по 05.07.2015, що в загальному складає 13 років 09 місяців 03 дні.

Оскільки встановлений Головним управлінням пенсійного фонду України в Тернопільській області загальний страховий стаж позивача був меншим за необхідний, відповідач листом від 18.09.2020 №1900-0321-8/14494 повідомив позивача про те, що підстав для призначення йому пенсії немає.

Як слідує із даного листа при обчисленні страхового стажу позивача відповідачем не було враховано періоди його роботи у колгоспі "Маяк" з 14.04.1981 по 03.03.1994, у військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.1984 по 26.12.1984, в АТ "Центр" з 04.04.1994 по 15.03.1996.

Так, період роботи позивача у колгоспі "Маяк" з 14 квітня 1981 року по 03 березня 1994 року не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки у наданим ним довідках №1529 та №1530 від 20.09.2018, які видані Гусятинським трудовим архівом про роботу в даному колгоспі за 1981-1994 рр, допущено скорочення по батькові, що не відповідає паспортним даним.

Період роботи позивача у військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.1984 по 26.12.1984, не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки запис в трудовій книжці про звільнення завірений печаткою, відтиск якої не чіткий.

Період роботи позивача у AT «Центр» з 04.03.1994 по 15.03.1996 не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки долучені довідки на підтвердження його роботи на даному підприємстві у спірний період, №1 та № 2 від 01.03.2019, видані ТзОВ «Мелвіс» однак інформація про попередні зміни найменування підприємства, реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) підприємства AT «Центр» в ТзОВ «Мелвіс» відсутня.

Не погодившись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-ІV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Періоди, з яких складається страховий стаж визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 (аркуші справи 11-12) вбачається, що позивач з 14 квітня 1981 року по 03 березня 1994 року працював у колгоспі "Маяк".

Однак, у довідках №1529 та №1530 від 20.09.2018, які видані Гусятинським трудовим архівом про роботу позивача в даному колгоспі за 1981-1994 рр, допущено скорочення по батькові, що не відповідає паспортним даним і слугувало у відмові в зарахуванні даного періоду до страхового стажу позивача.

При цьому вказані записи засвідчені підписом посадової особи та відбитком печатки, а формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а (адміністративне провадження № К/9901/17572/18).

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що період роботи позивача в колгоспі "Маяк" з 14 квітня 1981 року по 03 березня 1994 року підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Згідно записів з трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 (аркуш справи 12) слідує, що позивач з 28.02.1984 по 26.12.1984 працював у військовій частині НОМЕР_1 .

Однак вказаний період не зараховано відповідачем до страхового стажу позивача, оскільки запис в трудовій книжці про звільнення завірений печаткою, відтиск якої не чіткий.

З цього приводу суд зазначає, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Відтак, з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що період роботи позивача з 28.02.1984 по 26.12.1984 у військовій частині НОМЕР_1 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Згідно записів з трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 (аркуш справи 12) слідує, що позивач з 04.03.1994 по 15.03.1996 працював у AT «Центр».

Однак вказаний період не зараховано відповідачем до страхового стажу позивача, оскільки долучені довідки на підтвердження його роботи на даному підприємстві у спірний період, №1 та № 2 від 01.03.2019, видані ТзОВ «Мелвіс», проте інформація про попередні зміни найменування підприємства, реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) підприємства AT «Центр» в ТзОВ «Мелвіс» відсутня.

При цьому вказані записи засвідчені підписом посадової особи та відбитком печатки, а згідно Розпорядження голови Гусятинської райдержадміністрації № 120 від 30 квітня 1998 року «Про перереєстрацію AT «Центр» в ТзОВ «Мелвіс», копія якого наявна у матеріалах справи, видно, що AT «Центр» було перереєстровано у ТзОВ «Мелвіс» із видачою відповідного Свідоцтва про перереєстрацію (аркуш справи 28).

Відтак, з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що період роботи позивача з 04.03.1994 по 15.03.1996 у AT «Центр» також підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлена листом від 18.09.2020 №1900-0321-8/14494, в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі "Маяк" з 14.04.1981 по 03.03.1994, у військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.1984 по 26.12.1984, в АТ "Центр" з 04.04.1994 по 15.03.1996 та призначенні пенсії по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправною та підлягає до скасування.

Оскільки, позивач звернувся за пенсією не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку, для її призначення до заяви були подані всі необхідні документи, і позивач набув право на пенсію за віком та має достатній страховий стаж для її призначення, суд приходить до висновку, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку, а саме з 06 квітня 2020 року.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що відповідач належним чином не виконав обов`язок щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18.09.2020 №1900-0321-8/14494 в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи у колгоспі "Маяк" з 14.04.1981 по 03.03.1994, у військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.1984 по 26.12.1984, в Акціонерному товаристві "Центр" з 04.04.1994 по 15.03.1996 та призначенні пенсії по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи у колгоспі "Маяк" з 14.04.1981 по 03.03.1994, у військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.1984 по 26.12.1984, в Акціонерному товаристві "Центр" з 04.04.1994 по 15.03.1996 та призначити пенсію за віком з 06 квітня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, .

Головуючий суддя Баранюк А.З.