Справа № 761/13367/20
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Ткаченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування Жеребко Андрія Віталійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор-Сервіс», заступника директора Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органа Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - начальника управління (інспекції) з паркування Рахматтуліна Дмитра Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органа Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, акта огляду та тимчасового затримання, визнання дій протиправними, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

09 травня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного інспектора з паркування Жеребко Андрія Віталійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Евакуатор-Сервіс», заступника директора Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органа Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - начальника управління (інспекції) з паркування Рахматтуліна Дмитра Сергійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, акта огляду та тимчасового затримання, визнання дій протиправними.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 11 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 14 серпня 2020 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, залучено Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органа Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року позов залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин та не подання заяви про розгляд справи за його відсутності.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити до місцевого суду для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що станом на 14 серпня 2020 року ним не було отримано відзив на позов, що позбавляло його можливості реалізувати право на подання відповіді на відзив. У зв`язку з перебуванням на лікуванні за межами міста Києва ним було подано клопотання про відкладення розгляду справи. 06 жовтня 2020 року був змушений виїхати з України. Під час перебування за кордоном захворів на коронавірусну інфекцію, що обумовило його звернення до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеного на 23 жовтня 2020 року. Посилаючись на неодноразові порушення його прав місцевим судом та створення перепон для захисту, ОСОБА_1 наголошує на створенні нерівних умов для осіб, що володіють правом звернення до суду, яке полягає у несвоєчасному повідомленні учасників справи про дату та час її розгляду, не забезпеченні завчасного отримання позивачем документів, які надходять до суду від відповідачів, що позбавляє його можливості своєчасно підготуватися до розгляду справи.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункта 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач належним чином повідомлений про розгляд його позову, повторно без поважних причин не з`явився в судове засідання, явку представника не забезпечив, не повідомив суд про поважні причини такої неявки, у той же час, заяви про можливість розгляду справи за його відсутності чи у відсутність представника суду не надав.

Колегія суддів уважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у судове засідання, призначене на 14 серпня 2020 року, позивач не прибув та не забезпечив явку уповноваженого представника. 13 серпня 2020 року позивачем подано клопотання про перенесення слухання справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні у місті Очакові. У клопотанні позивач наголошує, що відповідачі по справі завчасно не надіслали йомі відзиви на позов, що позбавляє його можливості реалізувати процесуальні права на відповідну відповідь.

Як убачається із матеріалів справи, станом на 13 серпня 2020 року у матеріалах справи міститься клопотання Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органа Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про залучення його у якості третьої особи на стороні відповідачів, а також відзив на позов.

Отже, станом на дань подання позивачем клопотання про відкладення розгляду справи у матеріалах справи були відсутні відзиви на його позов.

14 серпня 2020 року Шевченківським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органа Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та надано йому 15-денний строк для подання пояснень.

Розгляд справи було відкладено на 23 жовтня 2020 року.

05 жовтня 2020 року позивач ознайомився з матеріалами справи. Жодних клопотань або документів для приєднання до матеріалів справи не подав.

22 жовтня 2020 року позивачем подано клопотання про перенесення слухання справи через перебування за межами України та проходження лікування, а також не отримання пояснень залученої судом третьої особи.

До зазначеного клопотання додано копію виписки з медичної картки амбулаторного хворого від 21 жовтня 2020 року, згідно якої ОСОБА_1 знаходиться на амбулаторному лікуванні за адресою м. Євпаторія з 14 жовтня 2020 року по день видачі довідки.

За результатами вивчення зазначених документів, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не надано доказів на підтвердження факта неприбуття його у судове засідання 14 серпня 2020 року з поважних причин.

Посилання позивача на неотримання ним відзивів на позов колегія суддів уважає недоречним, оскільки подання відзива є правом, а не обов`язком відповідача. Відповідно до положень частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзива у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Також колегія суддів акцентує увагу на тому, що за результатами ознайомлення з матеріалами справи 05 жовтня 2020 року, позивач не скористався правом на подання відповіді на відзив Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органа Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також не надав суду документи на підтвердження існування поважних причин його неявки до суду 14 серпня 2020 року.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що виписка з медичної карти амбулаторного хворого підтверджує факт перебування позивача на лікування з 14 по 21 жовтня 2020 року. Також зазначена виписка не містить інформації про причини перебування на лікуванні, зокрема, зараження позивача коронавірусною інфекцією.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Згідно із частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, частиною 5 цієї правової норми передбачено, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується із закріпленим у пункті 4 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України правилом, за яким позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Згідно із частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07липня 1989 року у справі «Юніон ОСОБА_2 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Він не буде відповідальним за відкладення, викликані станом його здоров`я, оскільки вони пов`язані з форс-мажорними обставинами.

Додатково, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

У розумінні Кодексу адміністративного судочинства України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року по справі №17-рп/2011 також визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, за матеріалами справи встановлено, що позивач був належним чином повідомлений судом першої інстанції про призначення розгляду справи як на 14 серпня 2020 року, так і на 23 жовтня 2020 року, двічі (повторно після відкладення розгляду справи) не прибув у судове засідання без поважних причин та заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування визначеного частиною 5 статті 205 та пунктом 4 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України правового наслідку неявки позивача у судове засідання - залишення позову без розгляду.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька