Справа № 460/1185/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
08 грудня 2020 року м. Рівне №460/1185/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Д.П. Зозулі, розглянувши у письмовому провадженні заяву позивача у адміністративній справі за позовом
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправними рішення та зобов`язання вчити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправною бездіяльність відповідача на виконання рішення суду у справі № 460/1185/20, зобов`язання вчинити дії, та просив суд:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі ГУ НП в Рівненській області) щодо повторного вирішення питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про Національну поліцію», а саме доплати при отриманні вищої групи інвалідності внаслідок отриманої травми при здійсненні службових повноважень, з урахування правової оцінки суду, наданої у рішенні суду.
Зобов`язати ГУ НП в Рівненській області повторного вирішити питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про Національну поліцію», а саме доплати при отриманні вищої групи інвалідності внаслідок отриманої травми при здійсненні службових повноважень, з урахування правової оцінки суду, наданої у рішенні суду, зокрема , що відповідно до пункту 8 розділу 4 Порядку № 4 якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
В обґрунтування поданої заяви позивач (заявник) зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 460/1185/20, яке набрало законної сили 06.08.2020, позов до відповідача задоволений частково. Визнано протиправними дії ГУ НП в Рівненській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності пов`язаної з виконанням ним службових обов`язків та зобов`язано ГУ НП в Рівненській області повторно вирішити питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка передбачена Законом України Про Національну поліцію, а саме доплати при отриманні вищої групи інвалідності внаслідок отриманої травми при здійсненні службових повноважень, з урахування правової оцінки суду, наданої у рішенні. Разом з тим, зазначає, що мотивувальна частина вказаного рішення суду обґрунтована застосуванням пункту 8 розділу 4 Порядку № 4, відповідно до вимог якого, якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Таким чином, вказує, що збільшення відсотку втрати працездатності поліцейського або встановлення йому групи інвалідності, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ є підставою для призначення одноразової грошової допомоги у більшому розмірі. Крім того, зазначає, що суд у даному рішенні, вказує на вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, які містяться у статті 101 Закону України "Про Національну поліцію" і підстави, з якої відповідач відмовив позивачу в призначенні вищевказаної соціальної виплати, вказана норма не містить. Однак, після набрання даним рішенням суду законної сили, відповідач не вчинив жодних дій на його виконання. Так, відповідачем листом від 09.07.2020, тобто ще до набрання рішенням суду законної сили і відповідно це не може розцінюватись як дії спрямовані на виконання рішення суду, було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 27.12.2019. При цьому розгляд його заяви відбувся без правової оцінки суду, наданої у рішенні. Крім того, заявник вказує, що відповідач надав державному виконавцю лист від 01.09.2020, однак і цей лист не може розцінюватись як виконання рішення суду, оскільки стосується відповіді на його заяву від 31.08.2020 і розгляд його заяви також проведений без врахування правової оцінки суду, наданої в рішенні суду у справі № 460/1185/20. Таким чином, з мотивів наведених у заяві позивач просив її задовольнити в повному обсязі.
За приписами ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.
Враховуючи те, що заява відповідає вимогам, зазначеним у статті ст. 383 КАС України, та підстави для розгляду вказаної заяви в судовому засіданні - відсутні, суд дійшов висновку про необхідність вирішення заяви в порядку письмового провадження.
Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 460/1185/20, яке набрало законної сили 06.08.2020, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ НП в Рівненській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності пов`язаної з виконанням ним службових обов`язків. Зобов`язано ГУ НП в Рівненській області повторно вирішити питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка передбачена Законом України Про Національну поліцію, а саме доплати при отриманні вищої групи інвалідності внаслідок отриманої травми при здійсненні службових повноважень, з урахування правової оцінки суду, наданої у рішенні. У задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі і порядку передбаченому статтями 97, 99 Закону України Про національну поліцію, Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги відмовлено.

Відповідно до зазначено рішення суду відповідачем було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги та згідно Висновків від 08.07.2020 та 31.08.2020 відмовлено в її призначенні. Вказані Висновки від 08.07.2020 та 31.08.2020 мотивовано тим, що у зв`язку з призначенням позивачу групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, в 2018 році ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», в сумі 400000,00 грн. (платіжне доручення від 27.07.2018 № 2502). Призначення та виплата допомоги у разі встановлення вищої групи інвалідності Законом України «Про Національну поліцію», Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, на дату встановлення вищої (II) групи інвалідності (16.08.2019) не передбачена.

09.07.2020 відповідачем сформовано лист № 9805/116/03/29-2020, в якому повідомлено позивача, що виконання рішення суду, ГУ НП в Рівненській області повторно опрацьовано заяву позивача від 27.12.2019 та відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу ІІ групи інвалідності з 16.08.2019.

Вважаючи, що відповідач не виконав рішення суду, ОСОБА_1 04.12.2020 подав заяву в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправною бездіяльності відповідача на виконання рішення суду у справі № 460/1185/20 та зобов`язання вчинити дії.

Перевіряючи обґрунтованість поданої заяви на предмет виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 по справі № 460/1185/20, в частині зобов`язання ГУ НП в Рівненській області повторно вирішити питання щодо призначення і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги, яка передбачена Законом України Про Національну поліцію, а саме доплати при отриманні вищої групи інвалідності внаслідок отриманої травми при здійсненні службових повноважень, з урахування правової оцінки суду, наданої у рішенні, суд звертає увагу на наступне.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до приписів ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, рішення суду, яким закінчується розгляд справи в суді та яке набрало законної сили є обов`язковим для виконання.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень, якими закінчується розгляд справи в суді та які набрали законної сили, законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням цих рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 КАС України.

Статтею 383 КАС України, передбачено, зокрема,що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України є можливим у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду, яким закінчується розгляд справи в суді та яке набрало законної сили, на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Судом встановлено, що предметом розгляду вказаної заяви є протиправна бездіяльність ГУ НП в Рівненській області щодо виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.06.2020.

Разом з тим, судом встановлено, що на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 відповідачем згідно Висновків від 08.07.2020 та 31.08.2020 повторно розглянуто заяву позивача та відмовлено йому в призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки її призначення та виплата у разі встановлення вищої групи інвалідності Законом України «Про Національну поліцію» та Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, на дату встановлення вищої (II) групи інвалідності (16.08.2019) не передбачена. Крім того, 09.07.2020 відповідачем сформовано лист № 9805/116/03/29-2020, в якому повідомлено позивача, що виконання рішення суду, ГУ НП в Рівненській області повторно опрацьовано заяву позивача від 27.12.2019 та відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що її виплата на дату встановлення вищої групи інвалідності не передбачена.

Твердження позивача щодо неврахування відповідачем при прийнятті зазначених висновків правової оцінки суду, наданої у рішенні, відхиляються судом з огляду на наступне.

Так, у мотивувальній частині рішення суду від 11.06.2020, з приводу визнання протиправною відмови, судом зазначено, що єдиною причиною для відмови позивачу у задоволенні його заяви слугувало те, що пунктом 8 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського передбачено, що якщо, поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Також, судом було встановлено, що позивачу була встановлена друга група інвалідності після спливу двох років з дати первинного встановлення йому інвалідності.

Проте, суд дійшов висновку, що Законом України "Про Національну поліцію" не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 8 розділу IV Порядку № 4. Вказана норма не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності, про що зазначено Верховним Судом у подібних правовідносинах у постанові від 13.02.2018 у справі № 808/1866/16.

Таким чином, судом сформовано правову позицію щодо протиправності відмови ГУ НП в Рівненській області у призначенні та виплаті одноразової допомоги позивачу відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, у зв`язку із спливом двох років після первинного встановлення інвалідності.

Разом з тим, у вказаному рішенні судом зазначено, що відповідно до пункту 8 розділу 4 Порядку № 4 якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Таким чином, збільшення відсотку втрати працездатності поліцейського або встановлення вперше йому групи інвалідності, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ є підставою для призначення одноразової грошової допомоги у більшому розмірі.

Однак, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 встановлено, що відповідно до виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії АВ №0696804 від 29.08.2017 ОСОБА_1 з 07.08.2017 у зв`язку травмою пов`язаною з виконанням службових обов`язків була встановлена третя група інвалідності. 05.12.2017 ГУ НП в Рівненській області було затверджено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю третьої групи в розмірі 400000,00 грн., яка була виплачена йому у повному обсязі. Водночас заначено, що датою набуття ОСОБА_1 права на отримання такої грошової допомоги було 29.08.2017.

Оскільки ОСОБА_1 було встановлено групу інвалідності у зв`язку із чим він отримав одноразову грошову допомогу, то встановлення йому вищої групи інвалідності не є підставою для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у більшому розмірі відповідно до вимог пункту 8 розділу 4 Порядку № 4 (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Тобто, відмова відповідача у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги у більшому розмірі зазначена у Висновку від 31.08.2020 та обґрунтована тим, що призначення та виплата допомоги у разі встановлення вищої групи інвалідності Законом України «Про Національну поліцію», Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, на дату встановлення вищої (II) групи інвалідності (16.08.2019) не передбачена, є правомірним виконання рішення суду.

Таким чином, заяву ОСОБА_1 щодо протиправної бездіяльності ГУ НП в Рівненській області при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 460/1185/20, слід залишити без задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні зави ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 460/1185/20 - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повну ухвалу суду складено 08 грудня 2020 року.

Суддя Д.П. Зозуля