Справа № 280/4252/20
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 280/4252/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 р. у справі № 280/4252/20 (м. Запоріжжя, суддя першої інстанції Семененко М.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії по інвалідності у розмірі п`яти мінімальної заробітних плат, встановленої Законом на 1 січня відповідного року;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити пенсію позивачу, починаючи з 04.12.2019, з врахуванням проведених виплат, на підставі частини 3 статті 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 1 січня відповідного року.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 р. у справі № 280/4252/20 зупинено провадження в адміністративний справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №520/12609/19 (провадження №Пз/9901/22/19).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі позивач зазначає, що позовні вимоги заявлені позивачем у справі №520/12609/19 (провадження №Пз/9901/22/19) не є аналогічним не лише за своїм формулюванням, а і за своєю сутністю, підстави зупинення провадження відсутні. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 р. у справі № 280/4252/20 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що 26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

28 липня 2020 року ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду зупинено провадження в адміністративний справі № 280/4252/20.

Правомірність вказаної ухвали є предметом спору, переданого на розгляд суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на розгляді Верховного Суду перебуває зразкова справа №520/12609/19 (провадження №Пз/9901/22/19), предмет розгляду якої співпадає з предметом спору в адміністративній справі № 280/4252/20. Оскільки Верховним Судом не ухвалено рішення у зразковій справі, а також з метою забезпечення ефективності та передбачуваності судової практики у спірних правовідносинах, провадження у справі № 280/4252/20 підлягає зупиненню до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі №520/12609/19 (провадження №Пз/9901/22/19).

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 21-22 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги; зразкова адміністративна справа - типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення;

Згідно з п.9 ч.2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі у разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Згідно ч.1 ст.291 КАС України суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

Провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі (ч.2 ст. 291 КАС України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 09.12.2019 р. відкрито провадження у зразковій адміністративній справі №520/12609/19.

Верховним Судом в ухвалі від 09.12.2019р. зазначено, що розглянувши матеріали типових справ у поєднанні зі справою, за якою надійшло подання про її розгляд як зразкової, Верховний Суд дійшов висновку, що ці справи відповідають ознакам типових, визначених пунктом 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки:

- позивачами у них є особи, які під час проходження військових зборів брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і внаслідок цього стали особами з інвалідністю;

- відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (територіальний орган Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку якого перебувають позивачі;

- спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (щодо порядку проведення перерахунку пенсій на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" після прийняття рішення Конституційним судом України № 1-р(И)/2019 від 25.04.2019 р. за конституційними скаргами щодо невідповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи");

- позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії при проведенні перерахунку пенсій у порядку ч. 3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 25.04.2019 р. після прийняття рішення Конституційним Судом України № 1- р(ІІ)/2019 від 25.04.2019р., зобов`язати провести перерахунок їх пенсій виключно на підставі норм законів як норм прямої дії, без урахування обмежень максимальним розміром).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 є подібними позовним вимогам, що розглядаються Верховним Судом у справі №520/12609/19, адже предметом спору у справі №280/4252/20 є відмова органу ПФУ у здійсненні перерахунку пенсії по інвалідності після прийняття рішення Конституційним Судом України № 1- р(ІІ)/2019 від 25.04.2019р. відповідно до вимог Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Відмінність полягає лише у даті, з якої позивачі просять здійснити перерахунок та виплату пенсії.

Верховним Судом у рішенні від 20.05.2020 під час розгляду зразкової адміністративної справи № 520/12690/19 викладено правову позицію щодо правозастосування у подібних правовідносинах норм ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На теперішній час вказане рішення переглядається Великою Палатою Верховного Суду в апеляційному порядку.

З огляду на зазначені обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження в адміністративний справі № 280/4252/20 відповідає приписам процесуального законодавства. Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують прийнятої судом першої інстанції ухвали про зупинення провадження в адміністративний справі № 280/4252/20 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №520/12609/19 (провадження №Пз/9901/22/19).

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що жодних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 р. у справі № 280/4252/20 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов