Справа № 344/12425/20
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/326/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Осадци М.З.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача Благодир С.М.

представника відповідача Грінченко Д.М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє ОСОБА_2 , до Управління патрульної поліції Івано-Франківської області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, закриття справи про адмінправопорушення, стягнення судового збору та витрат на правову допомогу-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 у вересні 2020 року звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою від 08.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ДП18 №794875 поліцейським взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області капралом поліції Довжук Світланою Дмитрівною притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Вважає такі дії відповідача неправомірними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, оскільки позивач вимагав розгляд справи за участю адвоката, вказівний знак 5.70 відсутній як перед населеним пунктом, так і в селі, прилад Трукам та його використання не передбачено законодавством, не представлено документи щодо фіксації перевищення швидкості. Просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач та його представник у судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі з мотивів наведених у позові.

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, як з підстав зазначених у відзиві, так і усних пояснень.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ст. ч.1 ст.122 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно оскаржуваної постанови серії ДП18 №794875 від 08.09.2020 р. ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 08.09.2020 року о 14 год. 45 хв. в с.Лісна Слобідка, Коломийського району, керуючи транспортним засобом Сузукі SX4 НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 82 км/год, при цьому порушив встановленні обмеження швидкості руху транспортного засобу в населеному пункті на 32 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України, швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ TruCam LTI 20/20 TC 000742. У зв`язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень - відповідач, повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі подано до відзиву відеозаписи з нагрудних камер, з яких після зупинки автомобіля позивача здійснюється запис уже спілкування поліцейських з позивачем о 14.43 год, тобто здійснено зупинку автомобіля, зокрема показано представником відповідача 1 фіксацію про перевищення швидкості ТЗ приладом TruCam, пред`явлено на вимогу водія Свідоцтво про повірку приладу (а.с.50). Після чого, більше 10 хвилин позивач не пред`являючи на вимогу поліцейського відповідні документи (свідоцтво про реєстрацію ТЗ, посвідчення водія), ОСОБА_1 заперечив правомірність фіксування швидкості приладом TruCam та його сертифікацію, вимагаючи виклик поліцейськими служби моніторингу, на що йому правомірно було роз`яснено про його особисте право виклику такої служби, оскільки саме ним ставиться під сумнів сертифікація даного приладу в Україні.

О 14.55 год. оголошено поліцейським про початок розгляду адміністративної справи щодо правопорушення вчиненого позивачем, на що позивач заявив клопотання про залучення адвоката (14.56 год.) і до 14.58 год. позивач, перебуваючи на стороні в розмові по телефону, повернувшись на місце зупинки попросив листок для подання клопотання про залучення адвоката для участі в розгляді справи про адмінправопорушення, про що йому повідомлено, що розгляд справи проведено.

До матеріалів справи відповідачем також надано фото фіксацію швидкості автомобіля приладом TruCam, на яких час фіксації 14.45.50 год (а.с.46-48), при цьому видно, що автомобіль на незначній відстані і до зупинки повної пройшло ще близько 1-2хв.

Отже, з доказів наданих саме відповідачем, час фіксації правопорушення (14.45год), яке полягало у перевищенні швидкості автомобіля, не відповідає з часом початку розмови водія та поліцейського після повної зупинки автомобіля, на яку потрібно б було не менше ще 2 хвилин (14.43 год). Як наслідок, належного доказу вчинення адмінправопорушення позивачем, відповідач не надав, та не зміг довести розбіжність часу зазначеного на приладі Трукам, який правомірно використовується поліцією (а.с.43-45) до часу зазначеного на відеореєстраторах нагрудної камери поліцейського.

В іншій частині доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної адміністративної справи

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №794875 від 08.09.2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, то суд дійшов наступного висновку.

Так, ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано Договір про надання правової допомоги від 08.09.2020 року, квитанцію №0000516 від 18.09.2020, Акт розрахунку суми розміру витрат на правничу допомогу від 18.09.2020 року.

Як вбачається з квитанції № 0000516 від 18.09.2020 року позивач поніс витрати за надання правової допомоги в сумі 5000,00 грн.

Водночас, з Акту розрахунку суми розміру витрат на правничу допомогу, час витрачений адвокатом 16 годин, зокрема вивчення матеріалів 4год, підготовка звернень позивача до відповідача та в подальшому адвоката до відповідача по 1 годині, підготовка позову в суд 10год., на переконання суду не є реально затраченим в розумінні фахової підготовки та навиків адвоката. А тому, враховуючи розумність та співмірність із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), реальним часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони, суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача в користь позивача 2500грн.

Крім того, згідно дублікату квитанції № 0.0.18407657.15.1 від 118.09.2020 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 420,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 122, 221, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний Благодира Сергія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Івано-Франківської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДП18 №794875 від 08.09.2020 року поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області капрала поліції Довжук Світлани Дмитрівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП України.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. (дві тисячі п`ятсот гривень),

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір - 420,80 грн. (чотириста двадцять гривень 80коп) .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду).

Суддя Польська М.В.