Справа № 344/15962/20
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/371/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом його мотивуючи тим, що 27.07.2020 року інспектор УПП в Івано-Франківській області, старший лейтенант поліції Семців М.М. склав щодо неї постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за ознаками правопорушення, кваліфікованого за ч.3 ст.122 КпАП за порушення ПДР - стоянки транспортного засобу «у місці, де унеможливив рух іншого транспортного засобу, чим створив перешкоду для дорожнього руху, чим порушив п.15.10 ПДР».Однак, копію цієї постанови їй не було надано у встановленому законом порядку і вона її змогла отримати тільки в Івано-Франківському відділі ДВС після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №64455541 від 05.11.2020 року. Копію оскаржуваної постанови вона отримала 11.11.2020 року, про що свідчить копія поштової відомості Ф.8 №6 від 11.11.2020 року з її підписом, а також підпис на конверті. Тому десятиденний процесуальний строк на її оскарження для неї розпочався з 12.11.2020 року, а закінчується 21.11.2020 року (субота) о 24-00 год. Відповідач, крім незаконного винесення постанови, умисно позбавив її такого права, оскільки, направивши відразу постанову на примусове виконання до органу виконавчої служби, розмір штрафу вже подвоївся на підставі вимог ч.2 ст.308 КУпАП і стягується ще й виконавчий збір. Вважає, що дії інспектора УПП в Івано-Франківській області Семціва М.М. є неправомірними, а винесена ним постанова незаконною оскільки 05.11.2020 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) було винесено постанову про відкриття її виконавчого провадження за заявою про примусове виконання УПП в Івано-Франківській і області згідно постанови №617842 від 27.07.2020 року. Позивачка зазначає, що їй нічого не було відомо про винесення інспектором УПП в Івано-Франківській області, лейтенантом поліції Семцівим М.М. щодо неї постанови про накладення адміністративного стягнення за стоянку її авто біля будинку, де вона проживає. В позовній заяві позивач вказує на те, що 27.07.2020 року вона приїхала під будинок, який знаходиться за адресою: м.Івано- Франківськ, вул.Сорохтея,37, і виявила, що на газоні поблизу місця паркування її авто стоїть невідомий автомобіль. Вона припаркувала свій автомобіль у такий спосіб, щоб ускладнити виїзд невідомого авто, який, порушивши п.п.«є» п.15.10. ПДР, здійснив стоянку на газоні. Оскільки невідомий автомобіль не припаркувався біля магазину, який знаходиться поруч із відведеним місцем для паркування автомобілів, а припаркувався на газоні поруч її будинку, поставивши своє авто на траву під самий паркан забудівельника і зменшивши місце для паркування її авто, яке завжди стоїть тільки на забетонованій площадці вона припаркувала своє авто на місці, яке залишилося вільним. При цьому її авто не створювало жодних перешкод для руху інших транспортних засобів, не загороджувало прохід пішоходам. Після приїзду патрульної поліції їй сказали від`їхати, щоб невідоме авто виїхало з газону, або інакше вони викличуть евакуатор і заберуть її автомобіль на штрафмайданчик. Позивачка від`їхала і припаркувала свій автомобіль на своє місце, а правопорушник виїхав з газону. Патрульні їй нічого не казали про розгляд адміністративної справи щодо неї, тому вона була впевнена, що до відповідальності притягнуть водія авто, яке наїхало на газон. Оскільки адміністративна справа щодо неї ними не розглядалася, то вона і не стала вимагати показати їх службові посвідчення. Свої документи позивачка їм теж не надавала, оскільки не керувала автомобілем на дорозі, а припаркувала біля будинку, де проживає, у спосіб, який припиняє правопорушення, і як цього вимагає п.2.3. Правил дорожнього руху. Зазначає, що оскаржувана постанова винесена в незаконний спосіб, оскільки там зазначено неправдиві відомості. Так, в п.6 постанови вказано «27.07.2020 року 20 год. 43 хв. в м.Івано-Франківськ, вул.Сорохтея,37 водій ОСОБА_1 керуючи т.з. BMW 5231. д.н.з. НОМЕР_1 здійснив стоянку у місці, де неуможливив рух іншого транспортного засобу чим створив перешкоду для дорожнього руху, чим порушив п. 15.10.ПДР». П.10 постанови стверджує, що позивачка «відмовилася» від отримання копії цієї постанови та від підпису, що не відповідає дійсності, бо про розгляд адміністративної справи щодо неї та про складання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу ніхто не повідомляв. Оскаржувана постанова не містить обов`язкових реквізитів і є фіктивною, бо вона о 20-43 год. 27.07.2020 року вже близько 3 годин була вдома, а не їздила за кермом свого автомобіля. Тому вона в зазначений постановою час не могла вчинити правопорушення. Крім того, не зазначено в постанові й анкетні дані водія, який виїхав на газон, адресу його місця проживання та номерні знаки транспортного засобу, якому було ускладнено дорожній рух. Тому невідомо кому заважав її автомобіль. Відповідно, за відсутності в постанові відомостей про транспортний засіб, який не міг здійснювати рух через стоянку її авто в забороненому місці, склад адміністративного правопорушення відсутній. Враховуючи наведене просить суд поновити строк на оскарження постанови у справі, визнати дії інспектора УПП в Івано-Франківській області, лейтенанта поліції Семціва Михайла Михайловича протиправними, скасувати постанову УПП в Івано-Франківській області від 27.07.2020 року (серія ДП018 № 617842), винесену інспектором УПП в Івано-Франківській області Семцівим М.М., якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками ч.3 ст.122 КУпАП та накладено штраф на суму 510 грн.; закрити адміністративне провадження по справі; стягнути з відповідача в її користь всі понесені нею судові витрати.

03.12.2020 року представник відповідача подав відзив на адміністративний позов про скасування постанови серії ДПО18 №617842 від 27.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі зазначивши, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 27.07.2020 поліцейський взводу №1 роти № 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП, старший лейтенант поліції Семців М.М. зі своїм напарником під час патрулювання на вул. Сорохтея, в м. Івано-Франківську, близько 20 год 43 хв помітили транспортний засіб - BMW н.з. НОМЕР_2 , водій якого здійснив зупинку/стоянку ТЗ внаслідок чого, даний транспортний засіб заблокував виїзд іншого транспортного засобу, чим порушив п.п «д» 15.10 ПДР. Відповідач, підійшовши до транспортного засобу позивача, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» представився та проінформував водія про те, що ним порушено п.п. «д» п. 15.10 ПДР, де зазначено, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. В подальшому, відповідач попередив позивача, що стосовно останньої буде розглядатись справа про адміністративне правопорушення, та буде винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. У відповідь, позивач вважаючи що нічого не порушувала, не пред`явила для перевірки документи на право користування та керування транспортним засобом, погодившись, щоб копію постанови її було надіслано по пошті, та покинула місце вчинення правопорушення. Зазначає, що відповідно до ст. 279 КУпАП, відповідач, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у ст. 222 КУпАП, в т.ч. за ст. 122 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 поліцейським взводу №1 роти № 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП, старшим лейтенантом поліції Семцівим М.М. Після оголошення про початок розгляду справи відповідач зачитав позивачу його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 №617842 від 27.07.2020 року. Відповідачем, як посадовою особою Управління, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову в межах міста Івано-Франківська, а саме за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Окрім того представником відповідача зазначається, що в нормі Правил дорожнього руху, а саме п. 15.10 «д» вказано, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. При цьому, такого винятку як «Посадка/Висадка пасажирів», в даній нормі не зазначена. Дана постанова у справі про адміністративне правопорушення ДП018 №617842 була винесена 27.07.2020 року, та відповідно до вихідної кореспонденції УПП в Івано-Франківській області, копію вказаної постанови було відправлено по пошті, на адресу позивача 28.07.2020 року. Враховуючи вищевказане, вважають, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст.122 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З копії постанови серії ДПО18 №617842 від 27.07.2020 року в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW 523і д.н.з. НОМЕР_2 в м.Івано-Франківську, по вул.Сорохтея,37 здійснив стоянку у місці, де неуможливив рух іншого транспортного засобу, чим створив перешкоду для дорожнього руху, чим порушив п. 15.10.ПДР «д» та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

05.11.2020 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Каліфіцьким А.С. відкрито виконавче провадження №63455541 про стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави 1020 грн. штрафу на підставі постанови №617842 від 27.07.2020 року, виданої Управлінням патрульної поліції.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження позивач отримала 11.11.2020 року, що підтверджується її підписом на конверті поштового відправлення, адресованого з Івано-Франківського міського відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 15.9 «д» ПДР визначено, що зупинка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Представником відповідача на підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху надано відеозапис з нагрудної камери. Однак слід зазначити, що в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено диск з відеозаписом вчинення адміністративного правопорушення, а тому він не може вважатись належним та допустимим доказом по даній справі.

Як встановлено судом, в постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що до постанови надаються пояснення свідків, однак зазначені пояснення свідків представником відповідача до відзиву не долучені.

Окрім того, як вбачається з оглянутого в судовому засідання відеозапису інспектор не оголосив, що проводить розгляд адміністративної справи, не запропонував надати пояснення, що є порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії ДПО18 №617842 від 27.07.2020 року підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №617842 від 27.07.2020 року винесену інспектором взводу 1 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області Семцівим Михайлом Михайловичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова