Справа № 361/4236/17
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/4236/17
УХВАЛА

10 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого судді Федотова І.В., суддів: Єгорової Н.М. та Чаку Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Федотова І.В. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2018 року, ухваленого в адміністративній справі №361/4236/17 за позовом ОСОБА_1 до Броварської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та скасування рішень суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування майнової та моральної шкоди, залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, провадження за якою було відкрито та призначено її до розгляду ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року.

10 грудня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла заява про відвід судді Федотова І.В.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступних обставин.

За змістом частини першої статті 35 КАС справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи.

Згідно пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийнятими суддями рішень.

Частиною четвертою статті 36 КАС прямо передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Мотивуючи відвід, заявник вказує на неприязне відношення судді Федотова І.В. до заявника, посилаючись на обставини 18.02.2020 року при розгляді справи 361/1495/16-а, в ході яких позивача було видалено із зали суду в порядку процесуального примусу.

Крім того, вказує про те, що суддя здійснював втручання в автоматизовану систему розподілу справ, неодноразово приймав злочинні рішення стосовно позивача, фальшував обставини справи, не задовольнив жодної апеляційної скарги позивача, що, на думку заявника, не свідчить про його неупередженість та безсторонність.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 72 КАС визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частина друга статті 72 КАС).

Згідно частини першої статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення <…>.

В порушення наведених норм заявник не надає жодних доказів на підтвердження викладених ним у заяві про відвід обставин, а самого лише посилання ці обставини недостатньо для висновку про їх об`єктивне існування.

Стосовно посилання заявника на втручання судді в автоматизовану систему розподілу справ, колегія суддів зауважує, що згідно п. 1 розд. VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради Суддів України 26.11.2010 року № 30, за виключенням кримінальних проваджень, визначення підсудності в яких проводиться у відповідності до Кримінально-процесуального кодексу, затвердженого Законом Української РСР "Про затвердження Кримінально-процесуального кодексу Української РСР" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1961 р., № 2, ст. 15), розподіл судових справ, здійснюється модулем автоматизованого розподілу виключно в автоматизований спосіб (без участі посадових осіб) під час реєстрації в суді передбачених законом процесуальних документів, на підставі інформації, внесеної уповноваженими особами суду до АСДС та до підсистеми обліку кадрів. Підставою для запуску процедури автоматизованого розподілу судової справи є внесений до АСДС ЕД або ЕКПД відповідного документу, підписаний електронним цифровим підписом його автора. Ручний запуск процедури автоматизованого розподілу не допускається.

Таким чином, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 КАС України, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного суддю, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2020 року дана справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Федотова І.В., суддів Єгорової Н.М. та Чаку Є.В.

Враховуючи викладене, передача даної справи вищевказаній колегії суддів здійснювалася за наслідками проведеного у відповідності до вимог КАС України та Положення №30 автоматизованого розподілу, що в свою чергу вказує на безпідставність висновків позивача про порушення правил автоматизованого розподілу судової справи між суддями чи втручання у його здійснення суддею Федотовим І.В.

Твердження заявника про неприязне відношення судді Федотова І.В. при розгляді іншої справи не є обставинами упередженості та необ`єктивності судді у розгляді даної конкретної справи, а є виключно його суб`єктивним уявленням, яке не співвідноситься з існуючими фактами.

Крім того, як зазначалося, незгода із рішенням судді не може бути підставою для відводу в силу закону - частини четвертої статті 36 КАС.

Таким чином, доводи заявника стосовно його сумніву у неупередженості або об`єктивності судді мають суб`єктивний характер, оскільки жодних доказів вчинення суддею Федотовим І.В. дій, які б свідчили про його упередженість чи ставить під сумнів безсторонність судді не наведено.

Відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід судді Федотова І.В. та відсутність визначених процесуальним законом підстав для його відводу від розгляду даної справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне передати матеріали даної заяви для визначення судді, яким буде здійснюватись її розгляд, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись статтями 34, 35, 36, 39, 40 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Федотова І.В. визнати необґрунтованою.

Передати справу № 361/4236/17 для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду судді, що вирішуватиме питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: