Справа № 808/2841/17
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Справа № 808/2841/17 Провадження №СН/280/54/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області Державного агентства рибного господарства України (вул. Чубанова, 235, м. Запоріжжя, 69600) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2017 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області Державного агентства рибного господарства України (далі відповідач, Управління), в якій позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

1) визнати протиправним та скасувати Наказ відповідача №173-К від 23.08.2017 «Про звільнення ОСОБА_1 »;

2) зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль»;

3) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24.08.2017 по день поновлення на роботі, розмір якого на день розгляду справи 27.11.2017 складає 30928 грн. 45 коп.;

4) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток, що пов`язаний з несвоєчасним розрахунком при звільненні у розмірі 1913 грн. 10 коп. за період з 24.08.2017 по 29.08.2017 включно;

5) зарахувати термін що сплив за час вимушеного прогулу пов`язаного з безпідставним та незаконним звільненням, до загального строку, що встановлений наказом №31-К від 03.05.2017.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018, відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.10.2020 касаційна скарга позивача задоволена частково, постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2017 та постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку, пов`язаного з несвоєчасним розрахунком при звільненні за період з 24.08.2017 по 29.08.2017 скасовані, справа в цій частині передана на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.10.2020 справа передана на розгляд судді ОСОБА_2 .

Ухвалою від 30.10.2020 призначено розгляд адміністративної справи №808/2841/17 (провадження №СН/280/54/20) на 30.11.2020 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення сторін). Запропоновано сторонам надати додаткові доводи та заперечення щодо позовних вимог та докази на їх підтвердження, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13.10.2020 по даній справі.

12.11.2020 від позивача надійшло клопотання (пояснення) в якому зазначено, що Управління вчасно розрахувалось з позивачем, а саме 23.08.2017, що підтверджується платіжним дорученням №131 від 23.08.2017 на суму 5077,18 грн. В тому, що кошти надійшли на рахунок позивача з запізненням в 1 (один) день 29.08.2017 (з 24.08.2017 по 28.08.2017 були святкові та вихідні дні) вини відповідача немає. До клопотання відповідач додав копії: платіжного доручення №131 від 23.08.2017, реєстру бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 23.08.2017 №24 та реєстр на оплату праці працівників та службовців Державного агентства з рибного господарства в Запорізькій області за КЕКВ 2111 за 23.08.2017.

Станом на 10.12.2020 від позивача будь-яких пояснень, клопотань або інших документів до суду не надходило. Ухвала про призначення справи до розгляду від 30.10.2020 була отримана позивачем особисто 13.11.2020, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.10.2020 по даній справі зазначив, що: «Щодо доводів позивача про несвоєчасний розрахунок, то висновки судів попередніх інстанцій в цій частині, на думку колегії суддів, ґрунтуються на поверхневому з`ясуванні обставин справи. Зважаючи на наведені положення статей 116, 117 КЗпП України повний розрахунок з позивачем мав відбутися у день його звільнення. Останнім днем роботи позивача було 23 серпня 2017 року, а остаточний розрахунок з ним відбувся 29 серпня 2017 року.

На думку Верховного Суду, суди не в повному обсязі дослідили обставин справи в цій частині, а саме не дослідили дату направлення відповідачем до банку розрахункового документу, тож з цього приводу висновки судів попередніх інстанцій є передчасними».

Таким чином підлягає дослідженню та встановленню дата розрахунку з позивачем, а саме, направлення відповідачем до банку розрахункового документу.

Згідно з ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У ч.5 ст.24 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Як зазначено у п.8.1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Згідно з витягом з реєстру на оплату праці за КЕКВ 2111 за 23.08.2017 позивачу нараховано 2642,21 грн. та іншій особі 2434,97 грн., на загальну суму 5077,18 грн.

Крім того, відповідно платіжного доручення №131 від 23.08.2017 на суму 5077,18 грн. призначення платежу «розрахунок при звільненні», з відміткою Управління Державної казначейської служби України у Комунарському районі м. Запоріжжя «сплачено 29.08.2017».

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач надав платіжне доручення до органів казначейства - 23 серпня 2017 року, останні, в свою чергу, провели розрахунок з позивачем - 29 серпня 2017 року.

Підтвердженням передачі платіжного доручення та реєстру на оплату праці працівників та службовців Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області за КЕКВ 2111 за 23.08.2017 є відмітка на Реєстрі бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 23 серпня 2017 року №24 - «Одержано Державною казначейською службою України (органом Державної казначейської служби України) 23 серпня 2017 року».

Вищезазначені документи долучені до матеріалів справи.

Відповідно вимогам пункту 2.3. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого Наказом №309 Міністерства фінансів України від 02.03.2012, а саме: органи Казначейства звіряють поданий розпорядником Реєстр та підтвердні документи на предмет відповідності даних, уключених до Реєстру за захищеними видатками, які не потребують проведення процедур закупівель / спрощених закупівель, -протягом 1 операційного дня.

Статтею 74 Кодексу Законів про працю України встановлено, що 24 серпня є святковим неробочим днем. Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 р. №850-р «Про перенесення робочих днів у 2017 році» робочий день п`ятниця 25 серпня 2017 року було перенесено на суботу 19 серпня 2017 року. Пунктом 108 Регламенту роботи Державної казначейської служби України та її територіальних органів, передбачено, субота та неділя є вихідними днями, тому 26-27 серпня 2017 року були вихідними днями.

Таким чином, днем розрахунку при звільненні з позивачем повинен бути понеділок 28 серпня 2017 року.

В тому, що розрахунок з позивачем було проведено з затримкою в 1 (один) день 29 серпня 2017 року вина відповідача відсутня.

Отже, за відсутності вини, відповідач не може бути притягнутий до юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач вчасно розрахувався з позивачем, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат не вирішувалось.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області Державного агентства рибного господарства України (вул. Чубанова, 235, м. Запоріжжя, 69600) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль