Справа № 120/7567/20-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

09 грудня 2020 р. Справа № 120/7567/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до: Приватного підприємства "Вікна Поділля"

про: стгянення адміністративно-господарських санкцій та пені

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства "Вікна Поділля" про стгянення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог (ч. 2 ст. 122 КАС України).

В даному ж випадку, як слідує із змісту прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд стягнути з Приватного підприємства "Вікна Поділля" на користь Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції в сумі 30350,00 грн. та пеню в сумі 1568,82 грн.

В той же час, положеннями ч. 4 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Таким чином, несплата відповідачем в добровільному адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю 15.04.2020, є підставою для звернення позивача до суду із вимогами щодо їх примусового стягнення.

З огляду на викладене, починаючи саме з 16.04.202020 слід обраховувати початок перебігу тримісячного строку звернення до суду із вимогам щодо примусового стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій, які не були сплачені ним самостійно.

Разом із тим, до суду з даним адміністративним позовом позивач звернувся лише 04.12.2020, тобто із пропуском строку звернення до суду. При цьому, до матеріалів позовної заяви позивачем долучено клопотання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску такого строку, представник позивача зазначає, що 19.02.2020 відповідачем було подано звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2019 рік із відомостями про виконання в 2019 році нормативу створення та працевлаштування осіб із інвалідністю. Разом із тим, 22.09.2020 відповідачем подано звіт про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2019 рік із зміненими даними про те, що середньооблікова чисельність працівників, яким встановлена інвалідність, становить - 0 осіб. З огляду на викладене, представник позивача зазначає, що оскільки уточнений звіт відповідачем було подано лише 22.09.2020, тобто із пропуском строку, визначеного ч. 2 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", а тому з 22.09.2020 у позивача виникли підстави для пред`явлення визначених Законом вимог до відповідача.

Разом із тим, посилання представника позивача на порушення відповідачем строку подання звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2019 рік, як на обставину, яка свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, оцінюються критично, адже відповідно до пункту 2.1 Інструкції щодо заповнення форми №10-ПІ (річна звітність) "Звіт зайнятість і працевлаштування інвалідів", затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 року №42, звіт складається роботодавцями щороку і до 1 березня, наступного після звітного періоду, подається або надсилається рекомендованим листом за місцем їх державної реєстрації відділенню Фонду соціального захисту інвалідів.

В даному ж випадку, як особисто зазначає представник позивача у поданому клопотанні, такий звіт був поданий відповідачем в межах визначеного строку, а саме 19.02.2020 із відомостями про виконання в 2019 році нормативу створення та працевлаштування осіб із інвалідністю.

Таким чином, станом на 15.04.2020 у відповідача був відсутній обов`язок щодо сплати адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2019 рік.

При цьому, суд наголошує, що підставою для звернення до суду із вимогами щодо стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, є не лише факт не виконання такого нормативу, а й несплата підприємством таких санкцій у визначений законодавцем строк, - до 15.04.2020.

З огляду на викладене, сам лише факт подання відповідачем 22.09.2020 уточненого звіту про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю за 2019 рік (форма та підстави подання якого не визначені ані Законом України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", ані Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10.02.2007 року №42) не є самостійною підставою для поновлення строку звернення до суду із вимогами щодо стягнення адміністративно-господарських санкцій.

На необґрунтованість посилань представника позивача на пропуск відповідачем строку подання звіту форми №10-ПІ (річна звітність), як на підставу для поновлення строку звернення до суду, також вказує і те, що відповідач в даному випадку пов`язує початок перебігу строку звернення до суду із датою подання відповідачем звіту від 22.09.2020, однак, позивач не враховує ту обставину, що законодавець пов`язує виникнення підстав для стягнення відповідних санкцій саме із несплатою їх підприємством у визначений строк, тобто до 15.04.2020.

При цьому, будь-яких інших строків на сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, в тому числі у випадку пропуску підприємством строку на подання звіту форми №10-ПІ (річна звітність), чинним законодавством не передбачено.

Окрім того, слід також зазначити, що ані бездіяльність Приватного підприємства "Вікна Поділля" щодо не подання відповідної форми річної звітності у визначений строк, ані дії щодо ймовірного відображення у звіті форми №10-ПІ, поданому 19.02.2020, недостовірної інформації, не є предметом оскарження в межах даної справи.

Наведене дає підстави суду дійти висновку, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є поважними, а тому підстави для поновлення цього строку з наведених позивачем мотивів, відсутні.

В той же час, положеннями ч. 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, суд вважає за необхідне надати позивачу можливість подати обґрунтоване клопотання із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких.

За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких.

Керуючись ст. 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про поновлення строку звернення до суду, - відмовити.

Позовну заяву Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Приватного підприємства "Вікна Поділля" про стгянення адміністративно-господарських санкцій та пені, залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 7-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, шляхом:

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин поважності пропуску строку звернення до суду, в разі існування таких.

Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна