Справа № 300/2622/20
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2020 р. справа № 300/2622/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 13915,77 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 13915,77 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг перед бюджетом в сумі 13915,77 грн., який виник у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, військового збору, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), адміністративних штрафів та інших санкцій (надходження коштів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження направлена відповідачу за адресою державної реєстрації місця знаходження фізичної особи-підприємця, однак кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою", рекомендований лист №699 (а.с.32).

Частиною 10 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу, частиною 11 якої визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, ухвала про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачу.

Однак, у встановлений судом строк відповідач не скористався правом на подання відзиву. Поважності причин ненадання відзиву у встановлений судом строк відповідач не повідомив.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та взята на облік як платник податків (а.с.32).

Згідно акту камеральної перевірки про порушення правил сплати (перерахування) податків №1092/09-19-52-13/ НОМЕР_1 від 23.01.2019 встановлено порушення відповідачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, встановлених пунктами 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (а.с.10). На підставі акта перевірки №1092/09-19-52-13/ НОМЕР_1 від 23.01.2019 Долинським управлінням ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.01.2019, яким на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування зобов`язано відповідача сплатити штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу в сумі 926,00 грн., з якого відповідачем самостійно сплачено 7,06 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с.11, 20-22).

Відповідно до акту камеральної перевірки про порушення правил сплати (перерахування) податків №1094/09-19-52-13/ НОМЕР_1 від 23.01.2019 встановлено порушення відповідачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з військового збору, встановлених пунктами 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (а.с.12). На підставі вказаного акта перевірки Долинським управлінням ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.01.2019, яким на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем військовий збір зобов`язано відповідача сплатити штраф у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу в сумі 77,20 грн., з якого відповідачем самостійно сплачено 18,03 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с.13, 24).

У відповідності до акту камеральної перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань до бюджету №915/09-19-13-02-11/ НОМЕР_1 від 11.04.2019 встановлено порушення відповідачем термінів сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість, встановлених пунктом 57.1 статті 57 та пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України (а.с.15). На підставі даного акта перевірки ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2019, яким на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов`язано відповідача сплатити штраф у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу в сумі 1773,72 грн., з якого відповідачем самостійно сплачено 56,06 грн., що підтверджується обліковою карткою платника податків (а.с.14, 27-31).

Згідно акту камеральної перевірки щодо неподання звіту про суми податкових пільг з податку на додану вартість №914/09-19-13-02-11/ НОМЕР_1 від 11.04.2019 встановлено неподання відповідачем звітів про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг), передбачених підпунктом 16.1.6 пункту 16.1 статті 16, пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України та Порядком обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг №1233 від 27.12.2010 (а.с.17). На підставі акта перевірки №914/09-19-13-02-11/ НОМЕР_1 від 11.04.2019 ГУ ДФС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.05.2019, яким на підставі пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України за порушення, встановлене підпунктом 16.1.6 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України застосовано до відповідача адміністративні штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган) в сумі 11220,00 грн. (а.с.16).

Вищевказані податкові повідомлення-рішення були надіслані відповідачу та вручені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення (а.с.11, 13, 18).

Керуючись пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" №856-50 від 19.02.2018. Вимога надіслана відповідачу та вручена 03.03.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.9).

Сума заборгованості відповідача залишилась непогашеною. Так, відповідно до облікової картки платника податків та довідки про борг від 16.07.2020 за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахується борг в сумі 13915,77 грн.: з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 918,94 грн., військового збору, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 59,17 грн., штрафних санкцій з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 1717,66 грн., адміністративних штрафів та інших санкцій (надходження коштів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган) в сумі 11220,00 грн. (а.с.7).

Позивач просить стягнути з відповідача вказаний податковий борг в сумі 13915,77 грн. грн. в дохід бюджету.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно підпунктів 9.1.2, 9.1.3 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належить податок на доходи фізичних осіб, податок на додану вартість.

У відповідності до пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, платниками військового збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, зокрема, фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, а саме загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків і зборів зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У відповідності до статті 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1). Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (пункт 203.2).

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності (пункт 49.2 статті 49 Податкового кодексу України).

Підпунктом 16.1.6 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком.

Пунктом 37.2 Податкового кодексу України передбачено, що податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Пунктом 38.2 статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з підпунктами 36.1, 36.2 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок платника податків виникає за кожним податком та збором.

Положенням пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України зазначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 54.3 статті 53 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках (підпункт 54.3.2); згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3).

Відповідно до пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з підпунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Підпунктом 56.15 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до підпункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, у разі незгоди з податковим повідомленням-рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.

Наявності обставини з оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень судом не встановлено та доказів їх оскарження відповідач не надав.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що узгоджене грошове зобов`язання, не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.

Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов`язань, не сплатив.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, військового збору, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), адміністративних штрафів та інших санкцій (надходження коштів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган) в розмірі 13915,77 грн., утворюють податковий борг відповідача, який ним не сплачено.

Податковий борг відповідача підтверджується актами перевірки, податковими повідомленнями-рішеннями, корінцем податкової вимоги, розрахунками штрафних санкцій, витягами з облікової картки платника податку, довідкою про борг за платежами.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, військового збору, податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), адміністративних штрафів та інших санкцій (надходження коштів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючий орган) в розмірі 13915,77 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Відповідно до пункту 95.1. статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість у сумі 13915,77 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення 13915,77 грн. з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , є обґрунтованими та позов підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (код 43142559, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 13915,77 грн. - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційеий № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в дохід державного бюджету податковий борг в розмірі 13915 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 77 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Григорук О.Б.