Справа № 380/1421/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/1421/20 пров. № А/857/13270/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

представника позивача Присяжнюка Г.Г.,

представника відповідача Григоренко Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції Карп`як О.О.,

час ухвалення рішення 24.09.2020 року, 11:24 год.,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 05.10.2020 року,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (далі відповідач) в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить: визнати протиправними та такими, що нанесли позивачу матеріальної шкоди дії відповідача щодо видання неправомірного наказу від 14.01.2019 року № 8 о/с «Про відсторонення від виконання службових обов`язків» та проведення неповного фінансового розрахунку з позивачем при звільненні зі служби; визнати протиправним та нечинним з дати його прийняття наказ відповідача від 14.01.2019 року № 8 о/с «Про відсторонення від виконання службових обов`язків»; зобов`язати відповідача відшкодувати позивачу нанесені матеріальні збитки, шляхом перерахунку належних при звільненні йому виплат (грошового забезпечення за січень 2019 року, компенсації за невикористану відпустку за 2019 рік терміном 45 днів та одноразової матеріальної допомоги при звільненні), виходячи із розміру грошового забезпечення, визначеного постановою КМУ № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за нормами встановленими наказом ДСНС України від 09.01.2019 року № 16 «Про окремі питання грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту у 2019 році» з 01.01.2019 року: - посадового окладу 5780 грн., посадового окладу за спецзванням - 1410 грн., надбавки за вислугу років - 3595 грн., надбавки за умови проходження служби - 5392,5 грн., премії - 2312 грн., класної кваліфікації - 289 грн.; зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління ПФУ у Львівській області відповідне подання для перерахунку призначеної з 29.01.2019 року позивачу пенсії за вислугу років, з долученням до нього грошового атестата на заміну атестату від 28.01.2019 року № 5, в якому зазначено недостовірну інформацію.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач на час винесення наказу про відсторонення від виконання службових обов`язків перебував у відпустці. Відповідно до Закону України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» дисциплінарне стягнення не може бути накладено у період тимчасової непрацездатності або перебування особи рядового чи начальницького складу у відпустці. В подальшому позивача було звільнено зі служби, проведено фінансовий розрахунок та видано грошовий атестат від 28.01.2019 року № 5. Проте, позивачем було встановлено, що грошовий атестат заповнено з порушеннями Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затв. наказом МВС України від 20.07.2018 року № 623 (далі Інструкція № 623), що стало причиною для невірного встановлення розміру пенсії. Також відповідач при звільненні позивача зі служби не провів з ним повний фінансовий розрахунок, внаслідок чого не доплатив грошове забезпечення в сумі 277 680,77 грн., оскільки відповідно до вищевказаної Інструкції відсторонення від виконання службових обов`язків за посадою та відсторонення від посади мають різні фінансово-правові наслідки, що і спричинило недоплату позивачеві зазначеної суми.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, зазначених у ній, зазначивши що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечила, зазначивши що суд першої інстанції вірно встановив всі обставини справи та прийняв законне рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, підполковник служби цивільного захисту, проходив службу цивільного захисту на посаді начальника Сокальського районного сектору Головного управління ДСНС у Львівській області з 12.04.2013 року по 28.01.2019 року.

11.01.2019 року до відповідача надійшла інформація про те, що 11.01.2019 року позивач вимагав та отримав від громадянина ОСОБА_2 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США за працевлаштування останнього у Сокальському РС та був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

По даному факту першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 04.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

14.01.2019 року до відповідача супровідним листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, від 14.01.2019 року № 460вих-19, надійшла ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 12.01.2019 року (справа № 463/210/19, провадження №1-кс/463/178/19) «Про відсторонення від посади», якою відсторонено підозрюваного - позивача від посади начальника Сокальського районного сектору ГУ ДСНС України у Львівській області строком на два місяці, тобто до 12.03.2019 року.

На виконання вказаної ухвали наказом відповідача від 14.01.2019 року № 8о/с «Про відсторонення від виконання службових обов`язків», позивача відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою з 14.01.2019 року по 12.03.2019 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 12.01.2019 року (справа № 463/210/19, провадження №1- кс/463/178/19) до позивача застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівській установі виконання покарань №19 УДПтСУ у Львівській області.

В подальшому, на підставі рапорту позивача та свідоцтва про хворобу, наказом відповідача від 28.01.2019 року № 22о/с «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача було звільнено зі служби у відставку за п. 173, п. 176 пп. 3 (за станом здоров`я). При звільненні з позивачем було проведено фінансовий розрахунок та видано грошовий атестат від 28.01.2019 року № 5.

07.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою якій просив: з дотриманням вимог відповідної Інструкції виготовити новий грошовий атестат з яким його ознайомити; підготувати відповідне подання до ГУ ПФУ у Львівській області про проведення з 01.02.2019 року перерахунку раніше призначеної йому пенсії на підставі нового грошового атестату; провести нові розрахунки розміру матеріальної допомоги при звільненні з врахуванням всіх складових грошового забезпечення за відповідною посадою, та забезпечити виплату недоплачених коштів; провести нові розрахунки компенсації за невикористану відпустку та забезпечити виплату недоплаченої різниці; направити до ДСНС України відповідні зміни до грошового забезпечення, яке буде братися до обрахунку при визначенні розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності.

За результатами розгляду звернення позивача відповідачем надано відповідь від 23.12.2019 року № 58-3/Т-6/01-19, в якій зазначено про відсутність підстав вважати накази від 14.01.2019 року № 8 «Про відсторонення від виконання службових обов`язків за посадою» та від 28.01.2019 року № 22 «Про звільнення ОСОБА_1 » такими, що були складені із порушенням вимог законодавства. Відповідно усі подальші розрахунки Відділом економіки і фінансів були проведені вірно. Відносно надання позивачу розрахунку компенсації за невикористану відпустку повідомило, що наказом відповідача від 28.01.2019 року № 22 «Про звільнення ОСОБА_1 » визначено виплатити йому компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік в кількості 45 днів, оскільки в 2019 році відпустка за 2019 рік не надавалась. Грошове забезпечення та одноразова грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту виплачені відповідно до Інструкції № 623, а саме: особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби цивільного захисту за віком, станом здоров`я та у зв`язку зі скороченням штатів, які щорічну основну відпустку за поточний рік тривалістю, передбаченою ч.2 ст.129 КЦЗ України, не використали, виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки. Відносно наказів про позбавлення премії у грудні 2018 року та всіх додаткових видів грошового забезпечення за січень 2019 року із підтвердженням їх доведення до заявника, повідомлено, що враховуючи те, що його було відсторонено від посади відповідно до КПК України, грошове забезпечення виплачувалось на підставі п.2 розділу ХХІУ Інструкції № 623.

21.04.2020 року позивачу видано грошовий атестат, яким засвідчено, що відстороненому від виконання обов`язків за посадою начальника Сокальського районного сектору ГУ ДСНС України у Львівській області позивачу по посаді було встановлено наступні види грошового забезпечення: оклад за спеціальним званням - 1410 грн., посадовий оклад - 0 грн., відсоткова надбавка за вислугу років в розмірі 50% - 705 грн., надбавка за особливості проходження служби - 0% - 0 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 0% - 0 грн., премія 0% - 0 грн. Вислуга років станом на 28.01.2019 року відповідно до наказу відповідача № 22 о/с від 29.01.2019 року становить 29 років 03 місяці 28 днів.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту, їх права та обов`язки визначаються Кодексом цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), Законом України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» від 05.03.2009 року № 1068-VI (далі Дисциплінарний статут), Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 року № 593 (далі - Положення 593).

Ст. 101 КЦЗ України визначено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України. На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом. Час проходження особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту зараховується до їхнього страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону. На осіб начальницького складу служби цивільного захисту поширюються вимоги та обмеження, передбачені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Матеріалами справи підтверджено, що позивач був підозрюваним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.01.2019 року (справа № 463/210/19, провадження №1-кс/463/178/19) позивача відсторонено від посади начальника Сокальського районного сектору ГУ ДСНС України у Львівській області строком на два місяці, тобто до 12.03.2019 року. Ухвала підлягала негайному виконанню.

На підставі вказаної ухвали відповідачем прийнято наказ від 14.01.2019 року № 8о/с «Про відсторонення від виконання службових обов`язків», згідно якого позивача відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою з 14.01.2019 року по 12.03.2019 року.

Позивач зазначає, що зазначений наказ прийнято з порушенням норм законодавства, а саме п.п. 87, 100 Дисциплінарного статуту, оскільки дисциплінарне стягнення не може накладатись у період перебування особи рядового чи начальницького складу у відпустці та про таке має бути повідомлено особу під підпис.

Колегія суддів вважає вказані заперечення безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 68-69 Дисциплінарного статуту встановлено вичерпний перелік видів дисциплінарних стягнень, які можуть накладатись на осіб рядового і начальницького складу:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

6) звільнення з посади;

7) пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Інших видів дисциплінарних стягнень, зокрема і відсторонення від виконання службових обов`язків за посадою, законодавством не передбачено.

Тому хибним є твердження позивача, що вказаний захід є дисциплінарним стягненням.

За таких умов, вимоги п.п. 87, 100 Дисциплінарного статуту не поширюються на вказані правовідносини.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що відсторонення позивача відбулось відповідно до КПК України.

Главою 14. Відсторонення від посади КПК України передбачено, що відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу. Із клопотанням про відсторонення особи від посади має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування або суду під час судового провадження прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Нормами КПК України передбачено захід забезпечення кримінального провадження - відсторонення від посади.

Дисциплінарним статутом та Положенням № 593 передбачено відстороненню від виконання повноважень на посаді та відстороненню від виконання службових обов`язків за посадою відповідно. Тобто вказаними нормативно-правовими актами не передбачено вжиття до особи такого заходу як відсторонення від посади.

Водночас, тільки Інструкція № 623 розмежовує матеріальні наслідки відсторонення від виконання службових обов`язків за посадою та відсторонення від посади, проте, оскаржуваний наказ не може видаватись на підставі Інструкції № 623.

Враховуючи те, що відсторонення позивача відбулось саме згідно норм КПК України на підставі ухвали слідчого судді, тому апеляційний суд не вбачає порушення відповідачем законодавства під час його винесення.

Відповідно до ч.4 ст. 157 КПК України копія ухвали надсилається особі, яка звернулася з відповідним клопотанням, підозрюваному чи обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше дня, наступного за днем її постановлення, та підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому для виконання судових рішень.

Враховуючи обов`язковість судового рішення про відсторонення від посади та те, що воно підлягає негайному виконанню, винесення відповідачем оскаржуваного наказу в період перебування позивача у відпустці не суперечить нормам чинного законодавства.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним наказу відповідача від 14.01.2019 року № 8 о/с «Про відсторонення від виконання службових обов`язків».

Щодо заперечень позивача про неправильний розрахунок при звільненні апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно Інструкції № 623, а саме п.2 розділу XХIV, особам рядового і начальницького складу, відстороненим від посад відповідно до КПК України, з наступного після відсторонення від посад дня за період, упродовж якого вони не перебували на посаді, виплачуються оклад за спеціальним званням та надбавка за вислугу років.

Судом встановлено, що позивача було відсторонено від посади саме відповідно до КПК України, а тому застосуванню для розрахунку грошового забезпечення у січні 2019 року підлягає вказана норма.

Відповідно до п.3, 5 розділу XХVІІ Інструкції № 623 особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби цивільного захисту за віком, станом здоров`я та у зв`язку зі скороченням штатів, які щорічну основну відпустку за поточний рік тривалістю, передбаченою частиною другою статті 129 Кодексу цивільного захисту України, не використали, виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки.

При виплаті грошової компенсації за невикористану в році звільнення зі служби цивільного захисту відпустку до розрахунку береться грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу, яке вони отримували на день звільнення.

В наказі про звільнення позивача було вказано про необхідність виплати йому компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік в кількості 45 календарних днів, яка і була виплачена з врахуванням отримуваного особою грошового забезпечення після відсторонення.

Норма п.7, 12 розділу XХVІІ Інструкції № 623 визначає, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Особам рядового і начальницького складу, які в разі звільнення зі служби цивільного захисту мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується ця грошова допомога, включаються:

для осіб рядового і начальницького складу, що звільняються з посад, на які вони були призначені,- оклад за штатною посадою, оклад за спеціальним званням і додаткові види грошового забезпечення постійного характеру (надбавки, доплати, премії), що були встановлені наказом органу управління (підрозділу) на день звільнення.

На дату звільнення позивача зі служби він був відсторонений від виконання службових обов`язків за посадою. Розрахунок позивачеві одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту проводився лише з окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років відповідно до вищевказаних норм.

Згідно розділу XXХІ Інструкції № 623 при переміщеннях по службі, переведеннях, а також при звільненні осіб рядового і начальницького складу фінансовий підрозділ (бухгалтерія) зобов`язаний забезпечити їх усіма належними видами грошового забезпечення і про виплачені суми зробити відповідні записи в грошовому атестаті (додаток 4).

Грошовий атестат особам рядового і начальницького складу видається при звільненні в запас або відставку із призначенням пенсії.

Вказаний розділ також встановлює вимоги до заповнення грошового атестату.

Позивач зазначає, що виданий йому грошовий атестат був заповнений з порушенням норм законодавства.

Відповідач у відзиві на адміністративний позов зазначив, що фінансовою службою буде проведено виправлення допущених в атестаті помилок.

21.04.2020 року відповідачем був підготовлений виправлений грошовий атестат, про що було повідомлено позивача та його копію надано до суду. У супровідному листі було вказано, що виправлений атестат буде надіслано до пенсійного органу для перерахунку позивачеві пенсії.

Згідно зазначеного вище грошового атестату відстороненому від виконання обов`язків за посадою начальника Сокальського районного сектору ГУ ДСНС України у Львівській області, підполковнику служби цивільного захисту - позивачу по посаді було встановлено наступні види грошового забезпечення: оклад за спеціальним званням - 1410 грн., посадовий оклад - 0 грн., відсоткова надбавка за вислугу років в розмірі 50% - 705 грн., надбавка за особливості проходження служби - 0% - 0 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 0% - 0 грн., премія 0% - 0 грн. Вислуга років станом на 28.01.2019 року відповідно до наказу відповідача № 22 о/с від 29.01.2019 року становить 29 років 03 місяці 28 днів (п.1,2 атестату). Відповідно до вказаного грошового атестату, у ньому вірно зазначено посаду. Також у п. 7 грошового атестату зазначено п.б: задоволений наступними видами грошового забезпечення за останньою штатною посадою: 1. Оклад за спеціальним званням 1273,55 грн., посадовий оклад 2610,32 грн., відсоткова надбавка за вислугу років в розмірі 50% 1941,93 грн., надбавка за кваліфікацію 5% 130,52 грн., компенсація за невикористану відпустку 3172,50 грн., нарахована вихідна допомога в сумі 30667,50 грн.

Так як, позивач був відсторонений від виконання службових обов`язків за посадою з 14.01.2019 року до 12.03.2019 року то і нарахування і виплата грошового забезпечення виплачувалася в порядку, визначеному п.2 розділу XXIV Інструкції № 623. Відтак, доводи позивача щодо неправильності заповнення його грошового атестату є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року у справі № 380/1421/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 09 грудня 2020 року