Справа № 380/8607/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8607/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними, скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та зобов`язання вчинити дії, треті особи на стороні відповідача які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Мшанська сільська рада Городоцького району Львівської області.

Обставини справи.

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою у якій містяться вимоги:

- визнати протиправними та скасувати накази ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 1444-УБД та № 1445-УБД від 08 жовтня 2020 року, щодо відмови у задоволенні поданих ОСОБА_1 клопотань № І-10088/0/36-20-СГ від 09 вересня 2020 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею - 2,00 гектара, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ - землі сільськогосподарського призначення - 01:03, яка розташована за адресою: Львівська обл., Городоцький район, с. Мілана, в межах населеного пункту, з бажаним місцем розташування згідно графічного додатку до клопотання (Додаток 1) та № І-10090/0/36-20-СГ від 09 вересня 2020 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею - 0,12 гектара, для індивідуального садівництва, за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ - землі сільськогосподарського призначення - 01:05, яка розташована за адресою: Львівська обл., Городоцький район, с. Мілана, в межах населеного пункту, з бажаним місцем розташування згідно графічного додатку до клопотання (Додаток 2);

- зобов`язати Головне управляння Держгеокадастру у Львівській області прийняти рішення щодо надання дозволів ОСОБА_1 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею -2,00 гектара, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ - землі сільськогосподарського призначення - 01.03, яка розташована за адресою: Львівська обл., Городоцький район, с. Мшана, в межах населеного пункту, з бажаним місцем розташування згідно графічного додатку до клопотання (Додаток 1) та земельної ділянки у власність, орієнтовною площею - 0,12 гектара, для індивідуального садівництва, за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ -землі сільськогосподарського призначення - 01:05, яка розташована за адресою: Львівська обл., Городоцький район, с. Мшана, в межах населеного пункту, з бажаним місцем розташування згідно графічного додатку до клопотання (Додаток 2);

- стягнути з казначейського рахунку, відкритого в Головному управлянні Державної казначейської служби України у Львівській області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на користь ОСОБА_1 за завдану протизаконними рішеннями моральну шкоду, з розрахунку статистичної середньомісячної заробітної плати в серпні 2020 року по Львівській області в сумі - 10225 грн пропорційно терміну, що триває порушення його прав відповідачем та на момент подання заяви становить - 10 225 * (1+4/30) = 11558 (одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн 33 коп. за кожне протиправне рішення та загалом за обидва протиправних рішення становить - 23 176 (двадцять три тисячі сто сімдесят шість) грн 66 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним відповідно до ст. 15-1, 116, 118, 121, 122 ч.4 Земельного кодексу України подані наступні клопотання до Головного управління Держгеокадастру Львівської області: № І-10088/0/36-20-СГ від 09 вересня 2020 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею - 2,00 гектара, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ землі сільськогосподарського призначення - 01:03, яка розташована за адресою: Львівська обл., Городоцький район, с. Мшана, в межах населеного пункту, з бажаним місцем розташування згідно графічного додатку до клопотання; № І-10090/0/36-20-СГ від 09 вересня 2020 року щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею - 0,12 гектара, для індивідуального садівництва, за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ - землі сільськогосподарського призначення - 01:05, яка розташована за адресою: Львівська обл., Городоцький район, с. Мшана, в межах населеного пункту, з бажаним місцем розташування згідно графічного додатку до клопотання. Проте, Відповідачем Наказами № 1444-УБД та № 1445-УБД від 08 жовтня 2020 року, оприлюдненими на його офіційному веб-ресурсі в обох позивачеві відмовлено з таких підстав: відповідно до проекту землеустрою щодо зміни меж села Мшана, затвердженого рішенням сесії Городоцької районної ради від 19.03.2020 № 843 земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту. Розпорядження такими землями не відноситься повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України. З даними рішеннями-відмовою позивач категорично не згоден, вважає їх нікчемними і такими, що порушують вимоги чинного Земельного кодексу України та Конституції України, внаслідок яких позивач протиправно обмежений в реалізації своїх законних прав.

Ухвалою від 16.10.2020 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача 30.10.2020 надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач проти позовних вимог заперечує повністю. Вказує, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що порядок передачі земельних ділянок громадянам у власність врегульовано нормами ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України. Відповідно до ст. 122 ЗК України, повноваження щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. Частиною 7 ст. 118 ЗК України визначено підстави відмови у наданні такого дозволу, за наявності яких орган уповноважений на розгляд питань та прийняття відповідного рішення вправі відмовити заявнику. Зокрема невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Вказує, що позивач звернувся з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які розташовані в межах населеного пункту Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області. Звертає увагу суду на те, що відмови Головного управління Держгеокадастру у Львівській області мотивовані тим, що кожна земельна ділянка, зазначена Позивачем на графічних матеріалах, які долучені до клопотання, за інформацією Відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, лист від 24.09.2020 №1429/403-20-0.31 розташована в межах населеного пункту Міланської сільської ради Городоцького району Львівської області відповідно до проекту землеустрою щодо зміни меж села Мшана, затвердженого рішенням сесії Городоцької районної ради від 19.03.2020 № 843. Вказує, що це визнає сам позивач, оскільки в абзацах 2 і 3 на початку позовної заяви, а також в пунктах 2 і 3 прохальної частини позовної заяви, а також в клопотаннях про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок адресованих відповідачеві, прямо вказано, що бажані земельні ділянки позивач хоче отримати в межах населеного пункту. Відповідач вказує на те, що згідно ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до ч. 4 ст. 173 ЗК України землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади. Відповідач стверджує, що аргументи Позивача про протиправність дій Відповідача, стосовно розгляду його клопотань є безпідставними, оскільки Позивачу було відомо, що кожна земельна ділянка, зазначена Позивачем на графічних матеріалах, які долучені до клопотання розташована в межах населеного пункту Міланської сільської ради Городоцького району Львівської області відповідно до проекту землеустрою щодо зміни меж села Мшана, затвердженого рішенням сесії Городоцької районної ради від 19.03.2020 № 843. Просить у задоволенні позову відмовити.

Від третьої особи 10.11.2020 надійшло пояснення на позов у якому третя особа вважає вимоги безпідставними, оскільки позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди.

Ухвалою суду від 07.12.2020 відмовлено в залученні третьої особи.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру Львівської області із клопотанням від 04.09.2020 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею - 2,00 гектара, для ведення особистого селянського господарства, за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ землі сільськогосподарського призначення - 01:03, яка розташована за адресою: Львівська обл., Городоцький район, с. Мшана, в межах населеного пункту, з бажаним місцем розташування згідно графічного додатку до клопотання (а.с.17-19) та клопотанням від 04.09.09.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею - 0,12 гектара, для індивідуального садівництва, за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ - землі сільськогосподарського призначення - 01:05, яка розташована за адресою: Львівська обл., Городоцький район, с. Мшана, в межах населеного пункту, з бажаним місцем розташування згідно графічного додатку до клопотання (а.с.20-21).

У вказаних клопотаннях позивач вказав (а.с.17, 20) що на ділянці відсутні об`єкти водного, лісового чи пайового фонду. Дані про реєстрацію речових прав на ділянку в Держкадастрі відсутні. Невідповідностей, передбачених ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, обраної земельної ділянки з зазначеним цільовим призначенням, - нормативно-правовим актам, генеральному плану с. Мшана та іншій містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель с. Мшана, проектів землеустрою щодо впорядкування територій с. Мшана, затверджених у встановленому законом порядку - не виявлено.

Також позивач зазначив, що зміна меж села (населеного пункту) абсолютно ніяк не впливає і не обмежує відповідача у повноваження у розпорядженні даними землями, вони як були державною власністю, так і залишились, ніхто їх в комунальну власність не передавав і не міг без наявності плану зонування або детального плану території. Відсутність плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог Закону, наявність прав користування на земельну ділянку - не є підставою відмови згідно частини 7 ст. 118 Земельного кодексу України і цьому вже давно і неодноразово давав правову позицію Верховний Суд України.

Позивач просив зважати та дотримуватись умов визначених в частинах 6 та 7 ст.118 та частини 4 ст. 122 Земельного Кодексу України, інакше попередив відповідача не лише про адміністративний позов до суду про зобов`язання надати відповідний дозвіл, а й про позов про відшкодування моральних збитків та компенсацію упущеної вигоди за те що півроку голову морочити протиправними рішеннями.

За наслідками розгляду клопотань позивача, відповідачем Наказами № 1444-УБД та № 1445-УБД від 08 жовтня 2020 року (а.с.23-24) позивачеві відмовлено у наданні дозволу з тих підстав, що відповідно до проекту землеустрою щодо зміни меж села Мшана, затвердженого рішенням сесії Городоцької районної ради від 19.03.2020 № 843 земельні ділянки знаходяться в межах населеного пункту. Розпорядження такими землями не відноситься повноважень Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України.

Позивач не погоджуючись з вказаними наказами звернувся до суду за захистом порушених прав.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст.9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Порядок передачі земельних ділянок громадянам у власність врегульовано нормами ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України).

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Кабінету міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені зазначеною статтею.

Відповідно до ч.7 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 вказаного Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Повноваження щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб відповідно до ст. 122 ЗК України, відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства та щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва, які розташовані в межах населеного пункту Міланської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с.17-22).

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ЗК України рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ, які входять до складу відповідного району, приймаються районною радою за поданням відповідних сільських, селищних рад.

Судом встановлено, що відповідно до Розпорядження Городоцької РДА від 01.11.2019р №497 погоджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж села Мшана Городоцького району Львівської області, що розроблено Державним підприємством геодезії, картографії та кадастру в західному регіоні Західгеодезкартографія на підставі рішення сесії Мшанської сільської ради Городоцького району від 09.06.2017 №7 (а.с.26).

Рішенням Городоцької районної ради Львівської області від 19.03.2020 №843 затверджено проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж с. Мшана Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с.50).

За інформацією Відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, лист від 24.09.2020 №1429/403-20-0.31 кожна земельна ділянка, зазначена позивачем на графічних матеріалах, які долучені до клопотання, розташована в межах населеного пункту Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області відповідно до проекту землеустрою щодо зміни меж села Мшана, затвердженого рішенням сесії Городоцької районної ради від 19.03.2020 № 843. (а.с.48-49).

Відповідно до ч. 4 ст. 173 ЗК України землі та земельні ділянки державної власності, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), переходять у власність територіальної громади. Рішення про встановлення меж населеного пункту та витяги з Державного земельного кадастру про межу відповідної адміністративно-територіальної одиниці та про відповідні земельні ділянки, право власності на які переходить до територіальної громади, є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Суд зазначає, що земельні ділянки щодо отримання у власність яких звернувся позивач в силу ч. 4 ст. 173 ЗК України перейшли у власність територіальної громади.

Верховний Суд України у Постанові від 07.10.2015 № 3-590гс15 при спільному розгляді Судовими палатами у адміністративних, господарських і цивільних справах Верховного Суду України сформулював правову позицію відповідно до якої, наявність чи відсутність у суб`єкта документів на власність чи користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, оскільки його вже визначено Законом.

Частина 1 статті 122 ЗК України визначає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У свою чергу, відповідно до ст. 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України, повноваження щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Пунктом 31 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2014 року № 15 (із змінами) (далі - Положення) передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Відповідно до Положення, Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Так підпунктом 13 пункту 4 Положення передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України.

Згідно частини 1 статті 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою може бути невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів та інші підстави передбачені цією статтею.

Оскільки позивач звернувся з клопотаннями про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які розташовані в межах населеного пункту Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області, суд дійшов висновку, що кожна оскаржувана відмова надана відповідачем у даній справі є вмотивованою та ґрунтується на невідповідності місця розташування об`єкта (земельної ділянки) вимогам законів, а саме ч. 4 ст. 122 ЗК України, що відповідає підставам відмови, визначених ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

При цьому суд звертає увагу, що позивач жодним чином не позбавлений права звернутися з аналогічними клопотаннями про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які розташовані в межах населеного пункту Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області до Мшанської сільської ради Городоцького району Львівської області, оскільки відповідно до ч. 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Оскільки у даній справі оспорюються рішення прийняті відповідачем, суб`єктом владних повноважень, суд відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, перевіряє чи прийняте (вчинене) воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідачем прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено. Вимоги позивача є необґрунтованими, а тому у позові слід відмовити повністю. Підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 255, 262, 294, 295, КАС України, суд

у х в а л и в :

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними, скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 1444-УБД та № 1445-УБД від 08 жовтня 2020 року та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, треті особи на стороні відповідача які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Мшанська сільська рада Городоцького району Львівської області відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 07.12.2020.

Суддя Коморний О.І.