Справа № 646/5143/20
Суддя: Теслікова І. І.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/5143/20
№ провадження 2-а/646/87/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

за участю секретаря судового засідання Бєлівцової А.О.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції України в Харківській області сержанта поліції Горчинської Мар`яни Ігорівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського роти № 3 батальйону № 3 Управління патрульної поліції України в Харківській області сержанта поліції Горчинської Мар`яни Ігорівни, в якій просить постанову серії ЕАМ №3022369 про притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п.12.4 ПДР та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, екіпаж поліції на авто із державним номером 4645 перебував за адресою м. Харків, проспект Гагаріна, 354, де здійснював контроль дотримання ПДР із допомогою технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки. Члени екіпажу тримали прилад в руках, що не відповідає ч. 1 ст. 40 Закону № 580-VIII від 02.07.2015 р. згідно, якого засоби мають бути закріплені на форменому одязі, службових транспортних засобах, змонтувані/розміщені по зовнішньому периметру доріг. Також всупереч вимогам ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII від 02.07.2015 р. інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Для інформування учасників руху про такі засоби передбачено знак 5.70. Відповідно до п. 10.7.63 ДСТУ 4100:2014 для зазначення протяжності ділянки дороги знак 5.70 застосовують із табличкою 7.2.1. Найближчий до місця зупинки його транспортного засобу знак 5.70 встановлено біля будівельного супермаркету за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 352. Цей знак не обладнано табличкою 7.2.1, отже виходячи з логіки дії інших дорожніх знаків його дія розповсюджується на ділянку до найближчого перехрестя, що також підтверджується розміщенням знаку 5.70 перед цим самим перехрестям із світлофором зі зворотнього напрямку руху у місто. Місце знаходження екіпажу та використання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки знаходиться на відстані у понад кілометр від ділянки, на якій передбачено використання таких приладів. На прохання показати документи, що посвідчили би законність перебування екіпажу за вказаною адресою (маршрутно-путівний лист) отримав відмову від командиру екіпажу.В якості приладу, яким вимірювалася швидкість руху його автомобіля в Постанові вказано «трукам 000748». Жодних документів на прилад саме із такою назвою надано не було. Згідно вимог п. 4 Розділу II Порядку до реєстру затверджуваних типів ЗВТ вносяться відомості щодо назви та умовного позначення типу ЗВТ. У Реєстрі приладу із назвою або умовним позначенням «трукам НОМЕР_1 » немає. Також згідно до ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» сертифікат на повірку мав би бути наданий саме на пристрій «трукам НОМЕР_1 ».Вважає, що назва вимірювача швидкості у Постанові не була приведена у відповідність до назви приладу, яким дійсно можна здійснювати такі виміри.В інструкції до лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20» є розділ №12 -Специфікації, згідно яких діапазон дії лінзи при використанні з рук становить 15-80 метрів, оптимальна дистанція становить 70м. Саме ця дистанція для роботи з рук також наведена у розділі №4- Дорожні налаштування Інструкції до приладу.Згідно свідоцтва про повірку такі засоби визнають придатними до застосування «згідно паспорту та нормативно-технічної документації фірми виробника» - в даному випадку цю документацію грубо порушено. На фото, наданому йому для ознайомлення із матеріалами справи зазначено дистанцію вимірювання швидкості у 284 метри, яка перевищує рекомендовану Інструкцією понад в чотири рази. Це, на погляд позивача, суперечить інструкції з використання приладу та вносить значну похибку у виміри, про що він також зробив відповідний запис у своїх поясненнях до справи про адміністративне правопорушення.За змістом ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення - в Постанові вказано час 11:17:40, а на фото з приладу час становить 11:17:25. Тож позивач не впевнений згідно яких саме даних з приладу було винесено оскаржувану Постанову. У зв`язку з викладеним позивач просить скасувати оскаржувану постанову., а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 14.09.2020 відкрито провадженні в адміністративній справі.

15.10.2020 до суду з Управління патрульної поліції надійшов відзив поліцейського роти №3 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Горчинської М.І., відповідно до якого, відповідач вважає позов безпідставним та необґрунтованим, тому відповідач повністю заперечує проти його задоволення та просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на наступне.

Згідно відзиву, під час несення служби 28.08.2020 року за адресою проспект Гагаріна, 354 у місті Харкові в межах автодороги М-18 (Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта), у складі екіпажу «Купол 6102» (поліцейський ОСОБА_2 , поліцейський ОСОБА_3 , поліцейський Твердохліб Д.,), за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000748 було виявлено перевищення швидкісного режиму водієм транспортного засобу KIA RIO д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , який у населеному пункті м. Харків рухався зі швидкістю 89 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 39 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. За результатом розгляду справи, винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП якою накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., відповідно до санкції статті. Відповідач зазначає щодо правомірності використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000748. Крім того, відповідач посилається на правомірність винесення постанови на місці розгляду справи та без складання протоколу та відсутність порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зазначено щодо місця вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про вручення повідомлення про виклик до суду, будь-яких заяв до суду не надходило, причини неявки у судове засідання відповідач не повідомила.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого Згідно положень ст..289 КУпАП в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено та отримано позивачем 23.08.2020. Позовну заяву про скасування постанови до суду подано 31.08.2020, тобто в межах 10 денного строку з дня отримання постанови.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ч.1ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Згідно приписів ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Постановою поліцейського роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції Горчинської М.І. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3022369 від 23.08.2020 на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 23.08.2020 11:17:40, м.Харків, пр. Гагаріна, 354, водій керуючи тз в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 89 км/год, чим перевищив дозволену швидкість руху на 39 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР порушення швид.режиму. в населених пунктах (дозвол.швид.не більше 50 км/год. До постанови додаються: фототаблиця та відео з приладу TruCam 00074, бодікамера 2267.

Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (частина 1 статті 2 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положення п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до положень статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Наведеною нормою передбачено, що відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП настає у разі перевищення водієм встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП відбулося через порушення, за висновком відповідача, п.12.4 ПДР України, оскільки позивач, керуючи транспортним засобом Kia, д.н.з. НОМЕР_3 , у м.Харкові, рухався зі швидкістю 89 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 39 км/год.

Згідно вимог п. б п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7.

Відповідно до п. 12.4. ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Отже, у разі перевищення водієм у населеному пункті швидкості руху транспортного засобу, передбаченої п. 12.4. ПДР, більш як на двадцять кілометрів на годину, настає відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення(Пункт 1 та 2 розділу III Інструкції).

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCam.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17312, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 18.11.2019, та чинного до 18.11.2020, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 № TC000748, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 підтверджується наявністю, виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/20/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено, що експертний висновок виданий державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 року № 04/20/03/-3008, зазначено про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Згідно додатку до експертного висновку № 04/20/03/-3008 від 27.09.2018 року зразок з номером 000748, який зазначений у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, як прилад вимірювання у вказаному дослідженні не зазначений.

На підставі викладеного, суд ставить під сумнів правомірність використання вказаного зразка з номером 000748.

На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем до відзиву на позов надано лазерний диск, який при огляді в судовому засіданні був без медіафайлів.

Наявним в матеріалах справи фотознімком, зробленим за допомогою вказаного приладу, зафіксовано рух автомобіля KIA д.н.з. НОМЕР_3 , на недозволеній швидкості 89 км/год.

Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» вказано, що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Правомірне використання приладів TruCam LTІ 20/20 припустиме тільки в зоні дії інформаційно- вказівного знаку 5.70 «Фото-, відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», який згідно ПДР України інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Відповідно до п. 8.2-1 ПДР України, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Відповідно до п. 10.7.63 ДСТУ 4100-2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» Для зазначення протяжності ділянки дороги, на якій можливе здійснення за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або технічних засобів, знак 5.70 застосовують з табличкою 7.2.1, або у нижній частині знака 5.70 розміщують зображення відповідно до таблички 7.2.1. Відповідно до ПДР табличка 7.2.1 указує довжину небезпечної ділянки, позначеної попереджувальними знаками, або зону дії заборонних та інформаційно-вказівних знаків.

Таким чином, з урахуванням зазначених пунктів ПДР України та ДСТУ 4100-2014 правомірність використання приладу TruCam LTІ 20/20 визначається місцем несення служби патруля поліції, що знаходиться на відстані від знаку 5.70, не більшій за ту, що визначається табличкою 7.2.1 або зображенням відповідно до цієї таблички.

Крім того згідно п. 8.2-1 ПДР України Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як100м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху водному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Відповідно до п. 10.2.4 ДСТУ 4100-2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» на дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючі знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності - над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

Відповідно до п. 10.1.1 ДСТУ 4100-2014 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху яку світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь- якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху.

Однак, відповідачем не підтверджено належними та допустимим доказами про відповідність знаку 5.70 «Фото-, відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» на ділянці наближення до посту «ХТЗ» зазначеним вимогам ПДР України та ДСТУ 4100-2014.

У поданому відзиві відповідач посилається лише на правомірність використання приладу TruCam LTІ 20/20.

Крім того, при дослідженні матеріалів були виявлені розбіжності, а саме що дата розгляду справи про адміністративне правопорушення відбулась 23.08.2020 року о 11 годині 15 хвилин 15 секунд, натомість час скоєння правопорушення, відповідно до протоколу, 23.08.2020 року о 11 годині 17 хвилин 40 секунд, що також підтверджується роздруківкою фото з камери TruCam, наданої відповідачем у відповіді на відзив.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

У відповідності до ч.1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Між тим, всупереч даним вимогам, відповідачем до суду не надано жодного доказу, який би спростував доводи позивача.

Згідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Частиною 1,7 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову, з УПП в Харківській області ДПП слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 4, 5 9, 19, 20, 31, 73, 77, 134, 139, 242, 249, 286 КАС України, ст.7, 9, 122, 222, 247, 251, 252, 258, 268, 280 КУпАП, ст..23, 35, 40 Закону України «Про Національну поліцію», суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області рядового поліції Горчинської М.І. серія ЕАМ №3022369 від 23.08.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273,275-277,280,282,пунктами 5та6 частини першої статті 283,статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Поліцейський роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержант поліції Горчинська Мар`яна Ігорівна, місцезнаходження: 61033, м.Харків, вул..Шевченка 315-А.

Суддя Теслікова І.І.