Справа № 520/9333/2020
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 р.Справа № 520/9333/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання МедяникА.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича, Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції Акціонерного банку "Укргазбанк" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року (постановлену суддею Шляховою О.М.) по справі № 520/9333/2020

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича, третя особа Публічне акціонерне товариство "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції Акціонерного банку "Укргазбанк",

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. про визнання дій протиправними, скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову, в якій просили вжити заходи забезпечення позову та зупинити стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях № 61100506 та № 62096914 на підставі виконавчих документів, а саме: виконавчих листів № 2027/2916/2012, виданих 26.04.2018 р. Московським районним судом м. Харкова, про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості в розмірі 142302 долари США 55 центів та 117797 гривень 55 копійок на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» до розгляду справи по суті.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 р. задоволено заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях № 61100506 та № 62096914 на підставі виконавчих документів, а саме виконавчих листів № 2027/2916/2012, виданих 26.04.2018 р. Московським районним судом м. Харкова про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості в розмірі 142302 долари США 55 центів та 117797 гривень 55 копійок на предмет іпотеки - чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 520/9333/2020.

Не погодившись з даною ухвалою суду, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Бабенка Д. А. та Публічне акціонерне товариство "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції Акціонерного банку "Укргазбанк" подали апеляційні скарги, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг, апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: вимог Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому КАС України) та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, позивачки 09.12.2020 р. засобами електронного зв`язку подали до суду заяву про відкладення судового засідання, в якій просили визнати причину їх неявки у судове засідання 25.11.2020 р. поважною та відкласти судовий розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з поганим самопочуттям, проте, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні вказаної заяви, оскільки вона стосується судового засідання, яке призначене на 25.11.2020 р. та відсутні докази що підтверджують поважність причин неявки позивачок у судове засідання, призначене на 14.30 год. 09.12.2020 р. Крім того, клопотання від імені позивачок, яке надійшло на електронну пошту Другого апеляційного адміністративного суду, не підписане електронним цифровим підписом, що підтверджується довідкою головного спеціаліста відділу документального забезпечення про відсутність ЕЦП.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційних скарг підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вона обґрунтована та підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини третьої статті 151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 826/8556/17.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Судовим розглядом встановлено, що предметом позову в справі № 520/9333/2020 є визнання протиправними виконавчих дій відповідача, скасування постанов відповідача та зобов`язання вчинити певні дії у виконавчих провадженнях № 61100506 та № 62096914 з примусового виконання виконавчих листів по справі № 2027/2916/2012, виданих 26.04.2018 р. Московським районним судом м. Харкова, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також судовим розглядом встановлено, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2020 р. прийнято до свого провадження скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Д.А. (справа № 2027/2916/2012, провадження № 4-с/643/61/20).

Крім того, у вищезазначеній справі ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2020 р. задоволено заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та зупинено стягнення за виконавчими листами № 2027/2916/2012, виданими 26.04.2018 р. Московським районним судом м. Харкова, про звернення стягнення на предмет іпотеки до розгляду скарги по суті.

Тобто, судовим розглядом встановлено, що оскаржуваною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 р. зупинено стягнення у виконавчих провадження № 61100506 та № 62096914, яке станом на день постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вже було зупинено ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2020 р.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення поданої позивачками заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати ухвалу ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року по справі № 520/9333/2020 та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 243, 308, 313, 315, 316, 317, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Дмитра Анатолійовича, Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції Акціонерного банку "Укргазбанк" задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року по справі № 520/9333/2020 скасувати.

Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Я.В. П`янова В.Б. Русанова