Справа № 320/1794/20
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1794/20 Суддя першої інстанції: Лисенко В.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Василенко Ю.А.,

за участю:

позивача: - ОСОБА_1 ,

представника позивача: - Мухи О.О.,

представника відповідача: - Пушкарського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області № 24-К від 28.01.2020 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області та стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач - ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить, скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 серпня 2020 року та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

17 листопада 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 44750, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого, відповідач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, наголошує, що більшість із обґрунтувань апеляційної скарги не були підставами позову.

20 листопада 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 45388, представником позивача надіслано до суду пояснення до апеляційної скарги.

Крім того, 23 листопада 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 445702, позивачем надіслано пояснення, в порядку п.3 ч.3 ст. 44, ч.1 ст. 690, ч.3 ст. 310 КАС України, відповідно до змісту яких позивач просить відзив та додатки до нього не приймати до розгляду, так як позивачем стверджується, що Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області вищевказані документи направлені не були, натомість було направлено пустий конверт.

Проте колегія суддів не може брати такі доводи до уваги, адже вони спростовуються матеріалами справи, так, відповідно до копії чеку з АТ «Укрпошта» на адресу ОСОБА_1 (яким не заперечується отримання конверту), направлено конверт вагою 0,250 кг, в той час як вага одного аркуша паперу розміром А4 складає в середньому 5 грм., з огляду на кількість сторінок відзиву, що надіслані відповідачем до суду, а це 51 стр., приблизна вага мала б скласти 250 грм., що відповідає вазі, зазначеній в копії квитанції.

08 грудня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 47941, від позивача надійшла заява про здійснення тиску на свідка у справі ОСОБА_2 з боку службових осіб відповідача та про допит іншого свідка.

Колегія суддів, порадившись на місці, відмовила у задоволенні заяви про допит свідка.

Крім того, під час судового розгляду справи 08 грудня 2020 року, представником відповідача долучено до матеріалів справи запит, скерований Головним управлінням Держпродсподивслужби в Київській області до Державного підприємства «Держреєстри» щодо надання інформації, а також відповідь на вищевказаний запит, згідно якого користувач з логіком S.Sinko був створений 01.02.2017 року та заблокований 31.01.2020 року, загальна кількість дій, проведених користувачем з логіном S.Sinko за період з 01.01.2018 року по 02.10.2019 року складає 23094 (включає в себе дії «вставка» та «модифікація»), в тому числі створено 2515 карток машин.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ № 24-К «Про звільнення ОСОБА_1 » винесений Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області на підставі та в межах норм чинного законодавства, за результатами перевірки та дисциплінарного провадження, в рамках яких підтверджено вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку у вигляді перевищення службових повноважень шляхом систематичного недотримання позивачем вимог п.4 та п. 9 Порядку № 694 «Про затвердження Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів» від 08.07.2009 р., а також Положення про Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області та посадової інструкції начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 був призначений на посаду начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Київській області з 04 липня 2017 року та йому було присвоєно 6 ранг державного службовця в межах посад категорії «Б» на підставі наказу від 03.07.2017 року № 117-К.

Наказом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №722 від 29.07.2020 року «Про створення робочої групи», робочій групі було доручено здійснити перевірку дотримання вимог законодавства під час реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів територіальними органами Дерпродспоживслужби за період з 01.01.2018 року по 01.07.2019 року, у тому числі Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області.

Листом Держпродспоживслужби від 05.09.2019 року № 232-8/5947-19 на адресу Головних управлінь Держпродспоживслужби у Рівненській, Волинській, Київській областях та у м. Києві була направлена Довідка про результати перевірки стану дотримання вимог законодавства під час реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів територіальними органами Держпродспоживслужби за період з 01.01.2018 року по 01.07.2019 року (а.с. 50).

Згідно вказаної Довідки начальником відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області ОСОБА_1 , систематично протягом періоду з 01.01.2018 року по 01.07.2019 року в порушення п. 9 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 № 694, за відсутності будь-яких документів, що підтверджують використання та зберігання техніки, що належить юридичній особі, у відокремленому підрозділі (філії) або право власності/оренди на земельну ділянку на території Київської області, вносились дані до уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи реєстру Держпродспоживслужби, щодо реєстрації та зняття з обліку техніки юридичних та фізичних осіб, які мають зареєстроване місцезнаходження та місце проживання поза межами Київської області.

10 вересня 2019 року Держпродспоживслужбою видано наказ № 861 «Про усунення порушень та здійснення заходів реагування», пунктом 1 якого керівнику Держпродспоживслужби Головного управління в Київській області постановлено: забезпечити усунення порушень та здійснення заходів реагування відповідно до Довідки; за встановленими фактами розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, з вини яких були допущені виявлені порушення; інформацію про вжиті заходи надати до 01 жовтня 2019 року до Держпродспоживслужби (а.с.63-64).

18 вересня 2019 року наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області № 477 стосовно ОСОБА_1 було ініційоване дисциплінарне провадження. В межах проведення дисциплінарного провадження ОСОБА_1 надавались відповідні пояснення щодо обставин, які слугували підставою для порушення дисциплінарної справи, про що свідчать протоколи засідання дисциплінарної комісії № 15,18,19 Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 08.10.2019 року та 10.10.2019 року.

У ході дисциплінарного провадження комісією встановлено, що надані комісії письмові та усні пояснення ОСОБА_1 , а також вибірковий аналіз заяв про реєстрацію машин з додатками від ТОВ з II «Цеппелін Україна ТОВ», ТОВ «УЛК «Ленд-ЛІЗ», ТОВ «Констракшн Машинері» та інших, підтверджують факти, викладені у Довідці та Доповідній записці, щодо проведення ОСОБА_1 реєстрації машин, що належать юридичним та фізичним особам з порушенням вимог п. 9 Порядку, за відсутності будь- яких документів, що підтверджують використання та зберігання техніки, що належить юридичній особі, у відокремленому підрозділі (філії) або право власності/оренди на земельну ділянку на території Київської області.

31 жовтня 2019 року відповідачем видано наказ № 568 «Про усунення недоліків», яким начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ОСОБА_1 наказано забезпечити проведення реєстраційних дій відносно тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів з урахуванням вимог Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 р. №694 та вищевказаної Довідки за результатами перевірки, та наказано довести цей наказ до відома працівників відділу реєстрації сільськогосподарської техніки (а.с. 65).

05 листопада 2019 року було винесено Подання дисциплінарної комісії щодо розгляду дисциплінарного провадження стосовно заступника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки ОСОБА_1 , прийнятого за результатами розгляду дисциплінарного провадження, яким рекомендовано за вчинений дисциплінарний проступок - перевищення службових повноважень, що передбачений пунктом 7 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу», відповідно до частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу» застосувати до начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення (а.с. 66-71).

28 січня 2020 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області прийнято наказ № 24-К «Про звільнення ОСОБА_1 », яким постановлено звільнити ОСОБА_1 - начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з 28 січня 2020 року відповідно до частини 5 статті 66 Закону України «Про державну службу» (а.с. 85-86). Вважаючи наказ відповідача про звільнення зі служби протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 17 частини 2 статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 р. № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема, здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства.

Статтею 8 Закону № 889-VIII визначено, що державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом. Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до ст. 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом. Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно зі ст. 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Статтею 68 Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються), зокрема, на державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В»: зауваження - суб`єктом призначення; інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, як це визначено ч.1 ст. 69 Закону України «Про державну службу».

Дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ, під час визначення виду дисциплінарного стягнення повинна враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків. Дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця (ч.1 ст.67 Закону України «Про державну службу»).

Кабінетом Міністрів України постановою від 28.12.2016 р. №1051 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» функції із здійснення реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, у тому числі з реєстрації та облік тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів» покладено на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Пунктом 1 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 22.05.2019 р. №469 (яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області є територіальним органом Держпродспоживслужби та їй підпорядковане.

Головному управлінню підпорядковуються установи та організації, що належать до сфери управління Держпродспоживслужби та розташовані на території Київської області.

Повноваження Головного управління поширюються на територію Київської області, а у сферах карантину та захисту рослин, насінництва і розсадництва - на територію Київської області та м. Києва.

Згідно із підпунктом 6 пункту 4 вказаного Положення Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, а саме у сфері нагляду (контролю) у системі інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу: здійснює реєстрацію та облік тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, видачу номерних знаків та відповідних реєстраційних документів на них, ведення автоматизованого обліку зареєстрованих тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів та систематизацію відомостей про їх власників з використанням Єдиного реєстру.

Отже, до повноважень Головного управління Держпроспоживслужби у Київській області належить здійснення реєстрації та обліку транспортних засобів в агро-промисловому комплексі на території Київської області.

Посадовою інструкцією начальника відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженою в.о. Начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 26.04.2017 р., визначено посадові обов`язки позивача.

Зокрема, відповідно до п. 3 розділу 2 посадової інструкції, начальник відділу реєстрації сільськогосподарської техніки належить проводить державну реєстрацію та облік тракторної техніки, забезпечує проведення технічного огляду цієї техніки, контролює ведення необхідної технічної документації.

Водночас, процедура відомчої реєстрації, перереєстрації, тимчасової реєстрації (далі - реєстрація) та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів (далі - машини), здійснення інших заходів, пов`язаних з реєстрацією та веденням обліку машин, визначається Порядком відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 р. № 694 (далі - Порядок).

Згідно п. 2 Порядку визначено, що реєстрація та зняття з обліку машин проводяться територіальними органами Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Відповідно до п. 4 Порядку машина реєструється протягом семи днів на підставі зареєстрованої в установленому порядку державним інспектором заяви власника або уповноваженої ним особи у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі.

До заяви додаються:

1) документи, що підтверджують право власності або правомірність використання машини; 2) документи, що підтверджують сплату передбачених законодавством податків, а також зборів за послуги, що надаються територіальним органом Держпродспоживслужби; 4) копії паспорта та картки фізичної особи - платника податків про присвоєння ідентифікаційного номера Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платників (для фізичної особи); 5) документ, що посвідчує особу представника власника та його повноваження (у разі потреби); 6) свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про її зняття з обліку попереднім власником (якщо машина перебувала в експлуатації та була зареєстрована в територіальному органі Держпродспоживслужби чи іншому державному органі); 7) митна декларація ( 450-2012-п ) на паперовому носії або її копія, засвідчена в установленому порядку, або електронна митна декларація, або уніфікована митна квитанція МД-1 (га066-05 ) - для машин, що ввезені на митну територію України та реєструються вперше; 8) акт про присвоєння ідентифікаційного номера (у разі реєстрації машини, якій ідентифікаційний номер присвоєно відповідно до пункту 14 цього Порядку); 8-1) висновок спеціаліста; 8-2) для машин, які реєструються вперше: декларація про відповідність, оформлена виробником або його уповноваженим представником, - для машин, на які поширюється дія Технічного регламенту безпеки машин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 62 ( 62-2013-п ) (Офіційний вісник України, 2013 р., N9, ст. 344); сертифікат затвердження типу, виданий органом з оцінки відповідності, призначеним в установленому порядку на провадження діяльності щодо затвердження типу, - для машин, на які поширюється дія Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. N1367 (1367-2011-п ) (Офіційний вісник України, 2012 р., № 1, ст. 22);сертифікат відповідності затвердженому типу, оформлений виробником або його уповноваженим представником на підставі сертифіката затвердження типу, - для машин, на які поширюється дія Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. N 1367 (1367-2011-п); 9)інші документи у випадках, визначених ним Порядком.

Відповідно до п. 9 Порядку машина, що належить юридичній особі, реєструється за її місцезнаходженням, а фізичній особі - за місцем її проживання (перебування).

Машини, що використовуються та зберігаються у відокремлених підрозділах юридичної особи або на земельних ділянках, які є власністю юридичних або фізичних осіб чи надані їм у користування, зокрема в оренду, можуть реєструватися за місцезнаходженням відокремлених підрозділів або земельних ділянок. У такому разі до заяви про реєстрацію машини додаються документи, що підтверджують використання та зберігання машини у відокремленому підрозділі або право власності на земельну ділянку чи на користування нею.

Отже, вимогами порядку №694 чітко передбачено, що машина, яка належить юридичній особі, реєструється за її місцезнаходженням, а фізичній особі - за місцем її проживання (перебування) на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи та у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі.

Разом із цим, процедура зняття з обліку машин передбачена п.п. 17-19 Порядку №694, згідно якого машина знімається у зв`язку з її відчуженням чи вибракуванням протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи. Втім, вимоги щодо зняття з обліку машин за місцезнаходженням чи місцем проживання власника, як це передбачено п. 9 Порядку №694 для їх реєстрації, вказане положення не містить.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону № 889-VIII, підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з частинами першою-другою статті 74 Закону № 889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Отже, у контексті обставин цієї справи підставою для застосування дисциплінарного стягнення може бути вчинення особою дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно Довідки про результати перевірки (т.1 а.с. 51-64), перевіркою встановлено, що начальником відділу реєстрації сільськогосподарської техніки Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області ОСОБА_1., систематично протягом періоду з 01.01.2018 року по 01.07.2019 року в порушення п. 9 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 р. № 694, за відсутності будь-яких документів, що підтверджують використання та зберігання техніки, що належить юридичній особі, у відокремленому підрозділі (філії) або право власності/оренди на земельну ділянку на території Київської області, вносились дані до уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи реєстру Держпродспоживслужби, щодо реєстрації та зняття з обліку техніки наступних юридичних осіб:

ТОВ «Констракшн Машинері» (, м. Київ), зареєстровано - 1 122 одиниці техніки та знято з обліку - 1 039 одиниць;

ТОВ «ОТП Лізинг» (, м. Київ), зареєстровано - 1 590 одиниць техніки та знято з обліку - 112 одиниць;

ТОВ з II «Цеппелін Україна ТОВ» (, м. Київ), зареєстровано - 342 одиниці техніки та знято з обліку - 255 одиниць;

ТОВ «УЛК «Ленд-ЛІЗ» (, м. Київ), зареєстровано - 184 одиниці техніки та знято з обліку - 13 одиниць;

ТОВ «Нова Лізинг» (код ЄДПРОУ 38749930, м. Київ), зареєстровано - 152 одиниці техніки та знято з обліку - 121 одиниця;

ТОВ «БУДМАШ XIX» (, м. Запоріжжя);

ТОВ «Енергобуд-1» (, м. Харків);

ТОВ «Акваград» (, м. Чорноморськ, Одеської області);

ТОВ «ЛУГІНИ АГРО» (, с. Бовстуни, Житомирської області);

ТОВ «БІГ СІТІ ГРУП» (, м. Дніпро);

ТОВ «ГЕММА» (, м. Павлоград, Дніпропетровській області).

Аналогічні порушення, вчинені ОСОБА_1 встановлено при реєстрації техніки за фізичними особами не за місцем їх проживання, зокрема: ОСОБА_3 (мешканець м. Києва), ОСОБА_4 (мешканець м. Київ) та інші.

У ході дисциплінарного провадження було встановлено, що надані комісії письмові та усні пояснення ОСОБА_1 , а також вибірковий аналіз заяв про реєстрацію машин з додатками від ТОВ з II «Цеппелін Україна ТОВ», ТОВ «УЛК «Ленд-ЛІЗ», ТОВ «Констракшн Машинері» та інших, підтверджують факти, викладені у Довідці та Доповідній записці, щодо проведення ОСОБА_1 реєстрації машин, що належать юридичним та фізичним особам з порушенням вимог п. 9 Порядку, за відсутності будь- яких документів, що підтверджують використання та зберігання техніки, що належить юридичній особі, у відокремленому підрозділі (філії) або право власності/оренди на земельну ділянку на території Київської області (а.с. 166-168).

В апеляційній скарзі позивачем зазначено, що ним особисто не здійснювалось реєстрації жодного транспортного засобу, про які зазначається у довідці, відповідно останній не винний, в начебто незаконній реєстрації таких транспортних засобах, проте такі твердження апелянта колегія суддів не бере до увагу, з огляду на те, що матеріали справи містять низку письмових пояснень позивача, наданих в ході дисциплінарного провадження, згідно яких позивач не заперечував, що здійснював реєстрацію вказаних транспортних засобів не за їх місцезнаходженням/проживанням, однак наголошував на тому, що ним не було вчинено перевищення службових повноважень, оскільки, на його думку, порядок №694 не визначає обов`язковість реєстрації та зняття з обліку машин виключно за місцезнаходженням чи місцем проживання особи, крім того, згідно з поясненням ОСОБА_1 (т.1 а.с.169) останній визнає за собою допущення порушення порядку реєстрації та зняття з обліку сільськогосподарської техніки з причин неоднозначного трактування Порядку реєстрації, не вважає такі дії корупційними та такими, що тягнуть за собою звільнення, в подальшому зобов`язується суворо дотримуватись вимог чинного законодавства.

Крім того, як зазначалось вище, до матеріалів справи долучено запит, скерований Головним управлінням Держпродсподивслужби в Київській області до Державного підприємства «Держреєстри» щодо надання інформації, а також відповідь на вищевказаний запит, згідно якого користувач з логіком S.Sinko був створений 01.02.2017 року та заблокований 31.01.2020 року, загальна кількість дій, проведених користувачем з логіном S.Sinko за період з 01.01.2018 року по 02.10.2019 року складає 23094 (включає в себе дії «вставка» та «модифікація»), в тому числі створено 2515 карток машин.

Позивачем, серед іншого, наголошено, що у 2018 році комісією Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області уже проводилось службове розслідування фактів щодо можливого порушення працівниками відділу реєстрації сільськогосподарської техніки порядку реєстрації машин, та у ході цього розслідування було встановлено, що Порядок не визначає обов`язковість надання заяв щодо зняття з обліку машин до територіальних органів Держпродспоживслужби виключно за територіальною належністю власника. Тому, ним не було допущено перевищення службових повноважень, оскільки він вважав, що діяв відповідно до положень порядку.

На думку позивача, з його боку мав місце дисциплінарний проступок у вигляді невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків, оскільки він вважав, що обов`язку щодо реєстрації машин лише за місцезнаходженням їх власника немає, тому позивач лише неправильно застосовував норми Порядку №694.

На думку позивача, за вчинення такого порушення не може застосовуватись найсуворіший вид стягнення у вигляді звільнення.

Проте такі доводи ОСОБА_1 є необгрунтованими, з огляду на наступне.

Як уже було зазначено судом, Порядок №694 визначає процедуру відомчої реєстрації та зняття з обліку машин в агропромисловому комплексі.

У той же час, позивач, посилаючись на результати перевірки у 2018 році, помилково ототожнює поняття "реєстрація" та "зняття з обліку", оскільки це різні процедури, які регламентовані різними пунктами Порядку №694.

Варто наголосити, що вимогами пункту 9 Порядку №694 чітко передбачено, що машина, що належить юридичній особі, реєструється за її місцезнаходженням, а фізичній особі - за місцем її проживання (перебування) на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи та у разі, коли документи, що додаються до заяви, подані у повному обсязі.

Разом із цим, процедура зняття з обліку машин передбачена п.п. 17-19 Порядку №694, згідно якого машина знімається у зв`язку з її відчуженням чи вибракуванням протягом семи днів на підставі заяви власника або уповноваженої ним особи. Втім, вимоги щодо зняття з обліку машин за місцезнаходженням чи місцем проживання власника, як це передбачено п. 9 Порядку №694 для їх реєстрації, вказане положення не містить.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, порушення, встановлені за результатами перевірки і описані у Довідці, не були враховані ОСОБА_1 , який станом на 02.10.2019 року продовжував здійснювати реєстрацію машин з порушеннями вимог Порядку №694, що підтверджується довідкою сектору з питань запобігання корупції Головного управління від 08.10.2019 року (а.с. 181 ).

Вказані обставини спростовують доводи позивача про відсутність умислу у його поведінці, оскільки уже під час перевірки його було попереджено про вчинені ним порушення, однак позивач продовжував здійснювати реєстрацію машин без дотримання вимог порядку.

Також, згідно довідки відділу управління персоналом у квітні 2019 року до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження (а.с. 189).

Відносно кваліфікації дій позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Перелік дисциплінарних проступків визначено частиною другою статті 65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, за змістом якої дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення.

Із системного аналізу наведених норм убачається, що перевищення службових повноважень - це вчинення державним службовцем дій, які виходять за межі повноважень цієї особи при здійсненні нею владних чи управлінських функцій. У той же час, невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків полягає у невчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих їй законом прав та обов`язків.

Зокрема, у постанові Пленуму Верховного суду України № 15 від 26.12.2003 Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень вказано, що під перевищенням влади або службових повноважень треба розуміти:

а) вчинення дій, які є компетенцією вищестоящої службової

особи цього відомства чи службової особи іншого відомства;

б) вчинення дій, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням

особливого порядку, - за відсутності цих умов;

в) вчинення одноособово дій, які могли бути вчинені лише

колегіально;

г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Так, положенням про Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області та посадовою інструкцією позивача передбачено, що повноваження Головного управління Держпродспоживслужби поширюється на територію Київської області. Водночас, позивачем, як службовою особою Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області вчинено дії з реєстрації машин, які за територіальною ознакою належать до відання інших територіальних управлінь Держпродспоживслужби.

Тобто, дії позивача є саме перевищенням службових повноважень, оскільки він діяв поза межами встановлених йому законом прав та обов`язків.

Відносно стягнення у вигляді звільнення, варто зазначити наступне.

Статтею 66 Закону № 889-VIII передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження;2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Дисциплінарні стягнення, передбачені пунктами 2-4 частини першої цієї статті, накладаються виключно за пропозицією Комісії, поданням дисциплінарної комісії.

За кожний дисциплінарний проступок до державного службовця може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Відповідно до частини 1 статті 67 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Отже, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення може бути застосовано у разі вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.7, ч. 2, ст. 65 Закону № 889-VIII.

Також, з аналізу наведених норм статті 65 Закону № 889-VIII убачається, що у разі встановлення у діях державного службовця проступку у вигляді перевищення службових повноважень, для застосування стягнення у вигляді звільнення не є обов`язковим встановлення факту систематичності (протягом року) притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, позивача звільнено не за систематичне (повторно протягом року) вчинення дисциплінарних проступків протягом певного періоду в часі.

Перевищення службових повноважень має особливий характер, у зв`язку з чим законодавець і передбачив можливість застосування за вчинення такого проступку найсуворішого виду дисциплінарного стягнення.

Систематичний характер вчинюваних позивачем дій з реєстрації машин з інших регіонів у вигляді реєстрації великої кількості транспортних засобів, який було встановлено у ході дисциплінарного провадження свідчить в першу чергу про ступінь тяжкості правопорушення та про ступінь вини особи, оскільки позивачем тривалий час ігнорувалися вимоги закону.

Відтак, доводи позивача про неспівмірність стягнення характеру вчинюваного проступку також не знаходять свого підтвердження, у той час як відповідачем доведено правомірність своїх дій.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилався на те, що наказ № 24-к «Про звільнення ОСОБА_1 » прийнято незаконно, адже останні не було в установленому порядку погоджено з Головою Держпродспоживслужби О.Матвієнко, проте такі доводи не можуть братися колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Так, згідно п.п. 7 п. 10 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, начальник Головного управління: призначає на посади за погодженням з Головою Держпродспоживслужби керівників самостійних структурних підрозділів Головного управління та звільняє їх з посад.

На переконання колегії суддів, із диспозиції вищевказаної статті слідує, що призначенню на посаду керівника відділу, дійсно передує отримання начальником Головного управління погодження від Голови Держпродспоживслужби, проте така вимога відсутня щодо звільнення з посади.

Крім того, п.п. 10 п. 10 вищевказаного Положення начальник Головного управління порушує перед Головою Держпродспоживслужби питання про присвоєння рангів державних службовців своїм заступникам, а також щодо заохочення та притягнення їх до відповідальності.

Втім, позивач не є заступником Голови Держпродспоживслужби, а тому п.п.10 п. 10 Положення на останнього не розповсюджується.

Щодо посилання апелянта на незаконність видачі наказу про ініціювання дисциплінарного провадження, варто зазначити наступне.

Так, із доданих документів до відзиву вбачається, що у період з 09.09.2019 року по 20.09.2019 року начальник Головного управління ОСОБА_5 перебувала у відрядженні, що підтверджується наказом Головного управління від 06.09.2019 року № 592-В та наказом Держпродспоживслужби від 28.08.2019 року № 447-к.

У цей період відповідно до п.п. 8 п. 2 Розподілу обов`язків між начальником Головного управління та заступниками начальника, який затверджено наказом Головного управління «Про розподіл обов`язків між начальником та заступниками начальника Головного управління» від 08.09.2017 № 340 (додаток 7), обов`язки начальника виконував перший заступник начальника ОСОБА_6 .

У зв`язку з чим, підписання наказу заступником начальника було здійснено ним в межах повноважень, наданих чинним законодавством.

Крім того, не заслуговує на увагу посилання позивача на порушення відповідачем ст.. 69 та 77 Закону України «Про державну службу» в частині строку притягнення державного службовця до відповідальності, з огляду на приписи ч. 5 ст. 308 КАС України, відповідно до яких, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції, втім, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем порушення строку притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності не було підставою позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем доведено правомірність своїх дій при прийнятті Наказу №24-к від 28.01.2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

А.Г.Степанюк

Повний текст виготовлено 08 грудня 2020 року.