Справа № 380/8078/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/8078/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФ України у Львівській області, відповідач) з такими вимогами:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років неправомірними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дня звернення за заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, а саме з 04.02.2020.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що звертався до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788, до якої долучив відповідні документи. Однак, відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю правових підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, про що виніс рішення № 55 від 24.03.2020. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою від 05.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач позову не визнав. 29.10.2020 подав відзив на позовну заяву (вх. №56599). Зазначив, що позивач згідно записів його трудової книжки в період з 28.05.1985 по 31.03.1997 працював помічником машиніста локомотиву, з 01.04.1997 по 12.04.2006 - помічником машиніста тепловоза Яворівського державного гірничо-хімічного підприємства Сірка. Постановою №583 посада машиніста локомотиву не передбачена як така, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, відтак, період роботи позивача з 28.05.1985 по 31.03.1997 не підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи. Враховуючи наведене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач 17.11.2020 подав клопотання про долучення додаткових документів (вх. №60608).

Відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 1965 року народження, з 28.05.1985 по 31.03.1997 працював помічником машиніста локомотиву, а з 01.04.1997 по 12.04.2006- працював помічником машиніста тепловоза Яворівського державного гірничо - хімічного підприємства Сірка.

Позивач, вважаючи що вказаного стажу достатньо для призначення йому пенсії відповідно до пункту а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, 04.02.2020 звернувся до Новояворівського відділу обслуговування громадян (сервісний цент) із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788, до якої долучив копію трудової книжки, довідки та інші необхідні документи.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач виніс рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення № 55 від 24.03.2020.

Вказане рішення мотивоване тим, що до спеціального стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення зараховано лише період роботи на посаді помічника машиніста тепловозу з 01.04.1997 по 15.01.2006 (8 років 9 місяців 15 днів), що є недостатнім для призначення зазначеного виду пенсії, оскільки посада машиніста локомотиву не передбачена як така, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, відтак, період роботи позивача з 28.05.1985 по 31.03.1997 року на посаді помічника машиніста локомотиву не підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року за № 1788-ХІІ, з наступними змінами та доповненнями, на пільгових умовах право на пенсію за віком незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 100 Закону України Про пенсійне забезпечення було визначено порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали на день введення в дію цього Закону (01.01.1992) повний стаж на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, що давав право на пенсію на пільгових умовах: пенсіїпризначались відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (надалі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За період пільгової роботи до 01.01.1992 чинні Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

У розділі XXX Транспорт Списку №2 у зазначеній редакції передбачені машиністи, їх помічники та старші машиністи: паравозів, тепловозів, електровозів, дизель-поїздів, моторвагонних (електро) секції, локомотивів.

За період пільгової роботи до 01.01.1992 для визначення права на пільгову пенсію застосовуються Списки №1 і 2, затверджені постановами Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 та №36 від 16.01.2003. У Списку №2 у зазначених вище редакціях посади машиністів та їх помічників і старших машиністів паровозів, тепловозів, електровозів, дизель-поїздів, моторвагонних (електро) секцій, локомотивів не передбачені.

Відповідно до п.аст.55 ЗаконуУкраїни Про пенсійне забезпечення право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах,- за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно п. 3 роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення мають зазначені в ній категорії працівників згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками.

Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 (далі - Постанова №583).

Постановою №583 до осіб, які мають право на пенсію за вислугу років, віднесено, зокрема, машиністів-інструкторів локомотивних бригад та машиністів тепловозів.

Слід зазначити, що необхідною умовою для виникнення права на пенсійне забезпечення за вислугу років є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що передбачають пільгове призначення пенсії, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною посадою (професією).

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як уже зазначалося, відмова відповідача у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах обумовлена тим, що до спеціального стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, зараховано лише період роботи на посаді помічника машиніста тепловозу з 01.04.1997 по 15.01.2006 (8 років 9 місяців 15 днів), що є недостатнім для призначення зазначеного виду пенсії, оскільки посада машиніста локомотиву не передбачена як така, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Отже, відповідач вважає період роботи позивача з 28.05.1985 по 31.03.1997 року на посаді помічника машиніста локомотиву таким, що не підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи.

З цього приводу суд зазначає, що робота позивача в період з 28.05.1985 по 31.03.1997 на посаді помічника машиніста локомотиву підтверджується записом у трудовій книжці.

Крім того, в матеріалах справи міститься довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ДП Новояворівське ДГХП Сірка від 16.03.2020 №71, з якої видно, що ОСОБА_1 з 28.05.1985 по 31.03.1997 працював на посаді помічника машиніста локомотиву.

Судом встановлено, що Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583, якою до осіб, які мають право на пенсію за вислугу років, віднесено, зокрема, машиністів-інструкторів локомотивних бригад та машиністів і помічників машиністів тепловозів.

Матеріалами справи підтверджено те, що позивач в період з 28.05.1985 по 31.03.1997 працював помічником машиніста локомотива депо рухомого складу виробничої дільниці № 7 по вантажно-розвантажувальних роботах залізничного цеху, помічником машиніста локомотиву депо рухомого складу залізничного цеху, депо рухомого складу: залізничного цеху, залізничного об`єднаного господарства, який безпосередньо здійснював організацію перевезень сірчаної руди, та фактично входив в склад локомотивної бригади, що передбачено пунктом а статі 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

У своїй роботі локомотивні бригади керуються, зокрема, Правилами технічної експлуатації залізниць України.

Згідно даних правил, затверджених Міністерством транспорту України, термін локомотиви це електровози, тепловози, газотурбовози, паровози та мотовози.

Крім цього, згідно визначення, яке міститься в енциклопедії, тепловоз - це автономний локомотив з двигуном внутрішнього згоряння, частіше за все дизельним, енергія якого через силову передачу (електричну, гідравлічну, механічну) передається на колісні пари.

Також, локомотив - самохідна машина (паровоз, тепловоз, електровоз і т. ін.) для пересування вагонів, по залізничних рейках (Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. К.: Наукова думка, 1970 1980. Т. 4. С. 543).

У посадовій інструкції локомотивної бригади зазначено, що робітниками локомотивних бригад вважаються особи призначені для керування та обслуговування локомотива моторвагонного рухомого складу: машиніст, помічник машиніста, кочегар (на паровозі), а також особи, що працюють дублерами.

Таким чином, локомотив, тобто тягова машина для пересування потягів рейками, об`єднює в собі паровоз, тепловоз, електровоз тощо.

Отже, підсумовуючи наведене, суд вважає помилковим висновок відповідача про те, що період роботи позивача з 28.05.1985 по 31.03.1997 року на посаді помічника машиніста локомотиву не належить до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку про протиправність дій ГУПФ України у Львівській області, які полягали у відмові впризначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Враховуючи наведене, суд з метою ефективного захисту порушеного права позивача вважає за необхідне зобов`язати ГУПФ України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з дня звернення за заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, а саме з 04.02.2020.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення КАС України відповідачем в даній справі дотримані не були, що зумовило звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення позову, за правилами, визначеними ст. 139 КАС України, судові витрати позивача у вигляді судового збору компенсуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсію за вислугу років з дня звернення за заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, а саме з 04.02.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 09.12.2020.

Суддя Потабенко В.А.