Справа № 260/397/19
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2020 року м. Ужгород№ 260/397/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

позивач: не з`явилась,

представник відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, яким просить суд:

1. Визнати причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом поважними та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним позовом.

2. Визнати звільнення позивача з посади державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Дякове» Закарпатської митниці ДФС, згідно з наказом від 27.04.2015 №442-о «Про звільнення ОСОБА_1 » незаконним;

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці ДФС від 27.04.20015 №442-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;

4. Поновити ОСОБА_1 на роботі на займаній посаді державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Дякове» Закарпатської митниці ДФС чи на іншій рівнозначній посаді з 27.04.2015 року.

5. Зобов`язати Закарпатську митницю ДФС нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу із 27.04.2015 року по день ухвалення рішення суду із утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів до Державного бюджету України.

6. Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позову зазначає, що на підставі довідки про результати перевірки передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 24 квітня 2015 року, наказом Закарпатської митниці ДФС від 27 квітня 2015 року №442-о її було звільнено з посади державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного посту «Дякове» Закарпатської митниці ДФС. Вважає таке звільнення незаконним та просить поновити її на посаді. Зокрема, зазначає, що фактичною підставою для звільнення став висновок ДПІ в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області про недостовірність відомостей та невідповідність вартості майна, зазначених в декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік. Однак, позивач вважає, що відомості, зазначені у висновку, не відповідають дійсним обставинам та не можуть бути підставою для її звільнення. Крім того, вказала, що в порушення вимог Кодексу законів про працю України її було звільнено в період перебування у відпустці по догляду за дитиною.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року (суддя ОСОБА_2 ) було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

12 квітня 2019 року представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд розглянути наступні позовні вимоги:

1. Визнати причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом та із позовом про визнання протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби від 27.04.2015р. №554-кв «Про припинення відпустки для догляду за дитиною» поважними та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним позовом.

2. Прийняти заяву про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до розгляду із позовною заявою ОСОБА_1 про визнання звільнення незаконним, скасування наказу поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у Закарпатському окружному адміністративному суді.

3. Позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про визнання звільнення незаконним, скасування наказу поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволити повністю.

4. Визнати звільнення позивача з посади державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Дякове» Закарпатської митниці ДФС, згідно з наказом від 27.04.2015р. № 442-о «Про звільнення ОСОБА_1 », незаконним.

5. Визнати протиправним та сканувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби віл 27.04.2015р. №442-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».

6. Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби від 27.04.2015р. №554-кв «Про припинення відпустки для догляду за дитиною».

7. Поновити ОСОБА_1 на роботі, на займаній до звільнення посаді державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Дякове» Закарпатської митниці ДФС чи на іншій рівнозначній посаді, із 27.04.2015р.

8. Зобов`язати Закарпатську митницю ДФС нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, із 27.04.2015 року по день ухвалення рішення суду, із утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів до Державного бюджету України.

9. Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

10 червня 2019 року до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, з урахуванням якої просить суд розглянути позовні вимоги в наступній редакції:

1. Визнати причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог та заяви про зменшення позовних вимог, шляхом відмови від частини позовних вимог, поважними та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним позовом.

2. Визнати звільнення позивача з посади державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Дякове» Закарпатської митниці ДФС, згідно з наказом від 27 04.2015р. № 442-0 «Про звільнення ОСОБА_1 », незаконним.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби від 27.04.2015р. №442-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці Державної фіскальної служби від 27.04.2015р. №554-кв «Про припинення відпустки для догляду за дитиною».

5. Поновити ОСОБА_1 на роботі, на займаній до звільнення посаді державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Дякове» Закарпатської митниці ДФС чи на іншій рівнозначній посаді, із 27.04.2015р.

6. Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Ухвалою суду від 12 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі частин 1-3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 червня 2019 року у справі №260/397/19 та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Адміністративна справа №260/397/19 надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду 18 жовтня 2019 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року задоволено заяву головуючого судді Дору Ю.Ю. про самовідвід.

У зв`язку з самовідводом судді Дору Ю.Ю., у провадження якого перебувала адміністративна справа № 260/397/19, для подальшого розгляду справу передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, дану справу розподілено на суддю ОСОБА_3 .

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року прийнято адміністративну справу до провадження судді ОСОБА_3 та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Також ухвалою встановлено питання щодо пропуску строків звернення до адміністративного суду та поважність причин такого пропуску з`ясувати під час підготовчого провадження.

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року призначено судову почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі до одержання результатів експертизи.

21 травня 2020 року ухвалою суду поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 24 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та встановлено обставини щодо факту пропуску строків звернення до суду з адміністративним позовом з поважних причин, поважність яких підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 15.05.2020 року за №9127, поясненнями позивача та представника позивача, наданими у підготовчих засіданнях, та матеріалами особової справи позивача, якими спростовуються твердження відповідача щодо належного повідомлення позивача про її звільнення.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, однак в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача до суду не прибув, повідомлений про розгляд справи належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника відповідача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд констатує, що відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд вважає за можливе справу розглянути у письмовому провадженні, на підставі наявних доказів.

На виконання вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 1 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходила публічну службу у митних органах з 2008 року.

27.01.2015 року ОСОБА_1 написала заяву на ім`я начальника Закарпатської митниці ДФС про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» та подала декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік.

За результатами перевірки достовірності відомостей з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 , визначених п. 2 ч.5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», 03.04.2015 року ДПІ в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області складено висновок №49/10/1700, яким встановлено, що:

- ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна, а саме: не задекларовано транспортний засіб марки DAIMLER CRYSLER, 2001 року випуску, набутий за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_1 ;

- вартість майна вказаного ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел.

06 квітня 2016 року позивач подала заяву на ім`я начальника Закарпатської митниці ДФС про надання їй неоплачуваної відпустки для догляду за дитиною з 08.04.2015 року.

Наказом від 08.04.2015 року за №397-кв «Про надання відпустки для догляду за дитиною» надано ОСОБА_1 відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 08 квітня 2015 року по 07 квітня 2016 року.

24.04.2015 року заступником начальника відділу персоналу Закарпатської митниці ДФС складено довідку про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», в якій зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що до ОСОБА_1 застосовуються заборони, визначені ч.3 ст.1 Закону України «Про очищення влади».

27.04.2015 року Закарпатською митницею ДФС було видано наказ №554-кв «Про припинення відпустки для догляду за дитиною».

На підставі даної довідки, наказом Закарпатської митниці ДФС від 27.04.2015 року №442-о ОСОБА_1 було звільнено з посади державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного посту «Дякове» Закарпатської митниці ДФС згідно п.14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», п. 7-2 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Вважаючи таке звільнення незаконним, позивач звернулася до суду.

Перевіряючи оскаржуваний наказ на відповідність його ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до наступних висновків.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначає Закон України «Про очищення влади».

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_4 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Як передбачено п. 10 ч.1 ст. 2 вказаного Закону, заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових та службових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Вказана заборона у відповідності до ч.8 ст. 3 Закону України «Про очищення влади» застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 ч.1 ст. 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно із ч.5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 ч.1 ст. 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених п. 2 ч. 5 цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч.10 ст. 5 Закону України «Про очищення влади»).

Відповідно до ч. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» керівник органу, передбачений ч.4 цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 ч. 5 цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

Суд зазначає, що вживання у тексті ч.8 ст. 3 Закону України «Про очищення влади єднального та розділового сполучника «та/або» дозволяє дійти висновку, що вказана заборона застосовується до осіб за наявності одного з двох наступних критеріїв.

За першим критерієм необхідно враховувати, що підставами для звільнення є недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону. Ця обставина обов`язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

За другим критерієм достатньою підставою для звільнення є невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, для вжиття заборони за першим критерієм необхідно встановити недостовірність відомостей та невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у декларації, доходам, отриманим із законних джерел.

Саме ці відомості згідно з п. 2 ч.5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» підлягають перевірці.

Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обов`язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел. Наявність у висновку про результати перевірки інформації про підтвердження законності джерел набуття майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування відповідної заборони.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади стала довідка про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», складена з урахуванням висновку ДПІ в Іршавському районі ГУ ДФС у Закарпатській області від 03.04.2015 року №49/10/1700 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч.5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади».

Судом встановлено, що 06.03.2015 року від ДПІ у Іршавському районі позивач отримала листа за №283/1700 від 06.03.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 необхідно було надати пояснення з приводу того, що при перевірці відомостей наведених у розділі ІІІ декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, нібито вказані недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого за час перебування на посаді державного інспектора митного оформлення, які не відповідають наявній податковій інформації про її майно, а саме щодо наявного транспортного засобу DAIMLER CRYSLER 2001 року випуску.

З наданих ОСОБА_1 пояснень, вбачається що остання не вказала у декларації вищевказане майно, оскільки таке відчужила ще у 2009 році по довіреності.

З урахуванням вищезазначеного суд приходить до висновку, що не зазначення позивачем в декларації за 2014 рік, внаслідок помилки, відомостей про транспортні засоби, не може бути достатньою і законною підставою для застосування до нього відповідачем Закону України «Про очищення влади» в частині звільнення з роботи та накладення на нього заборон, передбачених ч.3 ст.1 вказаного Закону.

Отже, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації (як це має місце у декларації позивача) не є самостійним критерієм заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону. Ця обставина обов`язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманих із законних джерел.

За другим критерієм, достатньою підставою для звільнення є невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного в їх деклараціях, набутого за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, для вжиття заборони за першим критерієм, як це має місце відносно ОСОБА_1 необхідно встановити недостовірність відомостей та невідповідність вартості майна, зазначеного у декларації, доходам отриманим із законних джерел.

Отже, слід розмежовувати предмети регулювання частини восьмої статті 3 Закону України «Про очищення влади», яка визначає критерії здійснення очищення влади (люстрації) та частини п`ятої статті 5 цього Закону, яка регулює предмет перевірки, мета якої виявити вказані в частині восьмій статті 3 Закону складові.

Таким чином, сама інформація про недостовірність відомостей, щодо наявності майна та/або невідповідність вартості майна, вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обов`язкових умов, що таке майно було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманих із законних джерел.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до переконання, що не може бути підставою для застосування заборон, передбачених Законом України «Про очищення влади». Виявлення у процесі проведення перевірки контролюючим органом лише недостовірних відомостей, стосовно придбаного майна, яке не зазначене у декларації, згідно з люстраційним законодавством оскільки таке не несе правових наслідків. Такі факти перебувають у межах регулювання антикорупційного законодавства.

На думку суду, у відповідача були відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 з посади державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Дякове» Закарпатської митниці ДФС за Законом України «Про очищення влади».

Згідно із абзацом 4 частини 10 статті 12 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» від 07.04.2011 року № 3206-VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження) подання завідомо недостовірних відомостей в декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру є підставою для притягнення суб`єкта декларування до дисциплінарної, адміністративної відповідальності відповідно до закону.

На думку суду, за подання недостовірних відомостей щодо наявності транспортних засобів, а саме: автомобіля DAIMLER CRYSLER 2001 року випуску, у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, яке набуте позивачем за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», позивач повинен нести відповідальність за антикорупційним законодавством, а не за Законом України «Про очищення влади».

За наведених вище обставин суд, приходить до висновку, що звільнення позивача із займаної посади проведено із підстав, не передбачених Законом України «Про очищення влади», у зв`язку із чим наказ Закарпатської митниці ДФС від 27.04.2015 року №442-о «Про звільнення ОСОБА_1 » є протиправним та таким, що належить до скасування.

Щодо позовної вимоги про скасування наказу Закарпатської митниці ДФС від 27.04.2015 року за №554-кв «Про припинення відпустки для догляду за дитиною», суд зазначає, що така позовна вимога є похідною, оскільки такий наказ був виданий 27.04.2015 року, задля звільнення ОСОБА_1 тим же днем з Закарпатської митниці ДФС. У зв`язку з цим, наказ Закарпатської митниці ДФС від 27.04.2015 року за №554-кв «Про припинення відпустки для догляду за дитиною» є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог про поновлення на посаді позивача, суд зазначає таке.

Частинами 1, 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи викладене, суд вважає, що порушені права позивача в цій частині підлягають захисту шляхом поновлення на посаді з якої її було звільнено, а саме: державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного посту «Дякове».

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження та згідно п.2 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється, в тому числі, на спори з приводу проходження публічної служби.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, відповідачем не надано суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що оскаржуваний наказ видано на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно з пунктами 2, 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Закарпатська область, ) про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці ДФС від 27.04.2015 року №442-о "Про звільнення ОСОБА_1 ".

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці ДФС від 27.04.2015 року за №554-кв "Про припинення відпустки для догляду за дитиною".

4. Поновити ОСОБА_1 з 27 квітня 2015 на займаній до звільнення посаді державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста "Дякове" Закарпатської митниці ДФС.

5. Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

6. Стягнути з Закарпатської митниці ДФС (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Закарпатська область, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на кристь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Калинич Я.М. з 23 листопада 2020 року по 04 грудня 2020 року у відпустці, повний текст рішення виготовлено та підписано 07 грудня 2020 року.

СуддяЯ. М. Калинич