Справа № 620/3228/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3228/20 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Василенка Я.М.,
суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,
за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни в особі Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області в особі ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:
- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни щодо розгляду документів стосовно надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу учасника бойових дій відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 06 листопада 2019 року, яка була нею через свого представника - адвоката Кравченка В.В. та яка була розглянута комісією на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 № 620/3793/19;
- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, яке викладено у протоколі засідання комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни № 2 від 02 липня 2020 року щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про наданання статусу учасника бойових дій померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було прийнято на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 №620/3793/19;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій. учасниками війни повторно розглянути документи стосовно надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу учасника бойових дій відповідно до поданої ОСОБА_1 заяви від 06 листопада 2019 року, яка була нею через свого представника - адвоката Кравченка В.В. та на виконання на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.02.2020 № 620/3793/19, із прийняттям рішення відповідно до Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни надати статус учасника бойових дій померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заявою його матері ОСОБА_1 від 06 листопада 2019 року.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 відповідно до наказу УМВС України в Чернігівській області від 21.07.2014 № 945 з 23 липня 2014 року відряджався до м. Сватове Луганської області на виконання вимог керівництва МВС України, з метою організації та проведення часткової ротації особового складу БПСМОП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який виконує завдання, визначеного Законом України «Про боротьбу з тероризмом», та несення служби з охорони громадського порядку в районах проведення антитерористичної операції.
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер.
ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 .
На вимогу позивача 23.10.2019 ліквідаційною комісією УМВС України в Чернігівській області була видана довідка № 399 про безпосередню участь ОСОБА_2 в антитерористичній операції.
06.11.2019, діючи через свого адвоката, позивач звернулась до комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни з вимогою про надання покійному ОСОБА_2 статусу учасника бойових дій.
Листом Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України № 15535/22-2019 від 18.11.2019 у задоволенні її заяви було відмовлено.
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернулась до суду першої інстанції з даним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що оскільки в матеріалах відсутні належні докази того, що рядовий міліції ОСОБА_2 перебував у службовому відрядженні в складі сил і засобів, які залучаються та беруть участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення з метою виконання службових завдань, то підстав для надання йому статусу учасника бойових дій немає. Також, суд першої інстанції зазначив, що право на отримання статусу учасника бойових дій є виключним правом особи і таке право, в разі смерті особи, не переходить в спадок.
Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.
Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон № 3551-XII).
За приписами частини першої статті 5 Закону № 3551-XII передбачено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону № 3551-XII військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідний Порядок визначено постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення» (надалі - Порядок № 413).
Згідно пункту 2-1 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається особам, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.
Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією чи Об`єднаним оперативним штабом Збройних Сил України (об`єднаним командним пунктом об`єднаних сил), а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.
Як зазначено в пункті 4 Порядку № 413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення: для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення; для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів; для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.
Відповідно статті 13 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» за рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його замішує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.
З наведеного вбачається, що безумовною підставою для надання статусу учасника бойових дій є безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції, що підтверджується наказами антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції.
Будь-які інші органи, в т.ч. і територіальні органи МВС, не мають повноважень підтверджувати факт безпосередньої участі особи в антитерористичній операції в районах її проведення, а тому листи, витяги з наказів та довідки ліквідаційної комісії УМВС України в Чернігівській області не є належними доказами по справі.
Колегія суддів зауважує, що у матеріалах справи відсутній наказ Антитерористичного центру при СБУ про залучення ОСОБА_2 до проведення антитерористичної операції, який міг би підтвердити, що рядовий міліції ОСОБА_2 перебував у службовому відрядженні в складі сил і засобів, які залучаються та беруть участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення з метою виконання службових завдань.
Посилання позивача на наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 25 жовтня 2014 року № 47, як на доказ того, що рядовий міліції ОСОБА_2 перебував у службовому відрядженні в складі сил і засобів, які залучаються та беруть участь у антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення з метою виконання службових завдань, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки такий наказ відсутній в матеріалах справи.
Більше того, як вірно було зауважено судом першої інстанції, вказаний наказ від 25.10.2014 фактично залучав ОСОБА_2 для забезпечення виконання службових завдань вже після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З матеріалів справи вбачається, що довідка від 23.10.2019 № 399 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, була видана ліквідаційною комісією УМВС України в Чернігівській області фактично померлому рядовому міліції ОСОБА_2 з порушенням Порядку № 413 на прохання адвоката ОСОБА_3 та оригінал надіслано останньому листом ліквідаційної комісії від 23.10.2019 № К-364 ад/124/05/20-2019.
При цьому, у зв`язку з тим, що довідка від 23.10.2019 № 399 була видана з порушенням Порядку № 413, вона УМВС України в Чернігівській області була скасована, про що адвоката Кравченка В.В. було поінформовано листом від 26.02.2020 № 65.
Пункт 6 Порядку № 413 передбачає, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 вказаного Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 вказаного Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
В свою чергу, пунктом 8 Порядку № 413 встановлено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 вказаного Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.
Так, абз. 2 п. 2 Порядку № 413 визначено, що статус учасника бойових дій надається особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Колегія суддів зазначає, що до комісії Міністерства внутрішніх справ з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни із заявою про надання статусу учасника бойових дій звернулася особа, яка є матір`ю ОСОБА_2 , який в період з 04.07.2014 по 08.08.2014 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді міліціонера батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Чернігів» УМВС України в Чернігівській області, що суперечить Порядку № 413.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.
При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі позивача є безпідставними та необґрунтованими та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, а тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.
Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 04.12.2020.