Справа № 240/4498/20
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
07 грудня 2020 року м. Житомир справа № 240/4498/20
категорія 112030500
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Черноліхова С.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:
- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи з 16 грудня 2019 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ відповідно до Закону України «Про міліцію»;
- зобов`язати Ліквідаційну комісію УМВС України в Житомирській області повторно направити до Міністерства внутрішніх справ України документи щодо призначення одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи з 16 грудня 2019 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою КМУ № 850 від 21 жовтня 2015 року, виходячи із 150-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, станом на 16 грудня 2019 року.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року залишено без змін, позов ОСОБА_1 задоволено.

Через відділ документального забезпечення суду 02 грудня 2020 року від позивача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись приписами ч.3 ст.194, ч.4 ст.229 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши заяву про відшкодування судових витрат та матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За визначенням ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У свою чергу, відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частинах 4, 5 статті 134 КАС України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частинами 6, 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених вище норм дає підстави дійти висновку, що законодавець не визначив мінімальних та граничних меж, які стосуються витрат на правову допомогу. При цьому, законодавством також і не визначено будь-якого іншого порядку/методики, який давав би змогу суду дійти чітких висновків з посиланням на спеціальну норму щодо співмірності понесених витрат та відповідного виду і обсягу робіт.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 9 статті 139 КАС України).

Суд зазначає, що представником позивача в судовому засіданні перед судовими дебатами зазначено, що заява про вирішення питання про розподіл судових витрат буде подана після винесення судового рішення.

Так, 02 грудня 2020 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон України №5076-VI).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України №5076-VI видами адвокатської діяльності є зокрема надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Частиною 1 статті 26 Закону України №5076-VI передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Без сумніву, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст.30 Закону України №5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 справа №915/237/18.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надані суду:

- договір про надання професійної правничої допомоги №11/2 від11.03.2020 (а.с. 37);

- детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт), згідно Договору про надання правничої допомоги №11/2 від 18 березня 2020, в якому вказано, що за аналіз чинного законодавства, на який витрачено 1 годину, вартість складає 1 000,00 грн; за підготовку заяви та збір доказів вартість складає 2 000,00 грн; підготовка та оформлення зібраних доказі для надання до суду вартість становить 500,00 грн; підготовка позовної заяви - 1 500,00 грн та в загальному складає 5 000,00 грн (а.с.38);

- квитанція до прибуткового касового ордера №4 від 18 березня 2020 року на суму 5 000,00 грн (а.с.39).

Суд звертає увагу, що положення договору про надання правничої допомоги від 11.03.2020 мають загальний характер та стосуються правничого супроводу діяльності позивача у різних аспектах, а не тільки у судових провадженнях.

Отже, обґрунтовуючи понесені витрати на професійну правову (правничу) допомогу за даним Договором, позивач має довести наявність причинно-наслідкового зв`язку між понесеними витратами (або витратами, які можуть бути понесені у майбутньому) та послугами, наданими в межах розгляду даної конкретної справи.

З аналізу положень статті 134 КАС України видно, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Зі змісту акта приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги встановлено, що ряд послуг, які надавалися позивачу не є співмірними та обґрунтованими, з огляду на наступне.

У детальному описі та розрахунку наданих послуг (робіт), згідно Договору про надання правничої допомоги №11/2 від 18 березня 2020 року вказано, що вартість однієї години роботи адвоката складає 1 000,00 грн.

Для визначення співмірності та розумності розміру наданих послуг, суд враховує порядок визначення розміру оплати послуг адвоката, який визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 465 "Питання оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу".

Враховуючи складність даної справи та наданих послуг, часом, витраченим на надання послуг, обсягом наданих послуг, суд дійшов висновку про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу в цій частині та співмірною вважає суму 500,00 грн за одну годину участі у судовому засіданні.

Отже, розумний та справедливий розмір винагороди за надання правових послуг у цій справі, з урахуванням вищевказаного складає 2 500,00 грн, яка складається з:

- за аналіз чинного законодавства складає 500,00 грн (витрачено 1 годину);

- за підготовку заяви та збір доказів вартість складає 1 000,00 грн (витрачено 2 години);

- підготовка та оформлення зібраних доказі для надання становить 250,00 грн (витрачено 0,5 години);

- підготовка позовної заяви - 750,00 грн (витрачено 1,5 години).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/WestAllianceLimited" проти України», Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правову (правничу) допомогу та часткове задоволення заяви (клопотання) про вирішення питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.252 КАС України) щодо розподілу судових витрат у розмірі 2 500,00 грн за рахунок суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що при зверненні з вказаним позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн про що свідчить квитанція №ПН3747367 від 20.03.2020 (а.с.7).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що судовий збір у сумі 840,80 грн, сплачений позивачем за подання даного позову, також підлягає відшкодуванню шляхом його стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 132, 134, 143, 229, 248, 250, 252, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Заяву позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №240/4498/20 - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України (вул. А. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ) витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 07.12.2020

Суддя С.В. Черноліхов

ухвалено додаткове судове рішення, в тому числі за ініціативою суду