Справа № 380/7259/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/7259/20 пров. № А/857/12345/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Хомича О.Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче комерційне підприємство «Термінал-ЛТД» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року з питань забезпечення позову (головуючий суддя: Гавдик З.В., місце ухвалення: м. Львів) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче комерційне підприємство «Термінал-ЛТД» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів», Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Новий Львів» про визнання протиправними дій, дозволу на виконання будівельних робіт та його скасування,

встановив:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче комерційне підприємство «Термінал-ЛТД» звернулося до суду із позовом, в якому просило визнати протиправними дії та бездіяльність ДАБІ у Львівській області, визнати протиправним та скасувати Дозвіл на виконання будівельних робіт від 10.01.2019 № 61.

Позивач, 08.09.2020 звернувся із заявою про забезпечення адміністративного позову, в якій просить, забезпечити адміністративний позов шляхом:

- зупинення дії Дозволу на виконання будівельних робіт від 10.01.2019 № 61 до вирішення спору по суті;

- заборонити АТ АКБ «Львів» та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці АТ АКБ «Львів» (кадастровий номер :01:009:0056) на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт від 10.01.2019 № 61 та подальше введення цього об`єкта будівництва в експлуатацію до вирішення спору по суті.

Обґрунтовує вказану заяву тим, що внаслідок бездіяльності відповідача, щодо нездійснення належного державного архітектурно-будівельного контролю, а саме припинення усунення порушень містобудівного законодавства по об`єкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Тернопільській, 42 у м. Львові зі знесенням існуючих будівель», що належить ПАТ АКБ «Львів» та здійснюється на належній йому земельній ділянці із кадастровим номером :01:009:0056, позивач не може реалізувати свої права як землекористувача земельної ділянки у м. Львові по вул. Тернопільська, 42 (кадастровий номер :01:009:0058) із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03) площею 0,2893 га на підставі Договору оренди землі від 11 квітня 2019 року, укладеного з Львівською міською радою. А саме, у стіні будинку, яка запроектована «глухою» наявні віконні прорізи та балкони, що унеможливлює блокування цієї ж стіни з житловим будинком запроектованим на земельній ділянці ТОВ НВКП «Термінал ЛТД» у відповідності до структури детального плану забудови території м. Львова по вул. Тернопільській та містобудівного розрахунку по забудові земельної ділянці ПАТ АКБ «Львів» (кадастровий номер :01:009:0056).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така є необґрунтованою, а тому просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на аналогічні підстави викладені у заяві про забезпечення позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Новий Львів» подало до суду 24.11.2020 відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представники позивача в судовому засідання від 01.12.2020 заяву про забезпечення позову підтримали, надали суду додаткові пояснення та докази, просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові в судовому засідання від 01.12.2020, проти вжиття заходів забезпечення позову заперечив, вказав про їх безпідставність, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Девелоперська компанія «Новий Львів» в судовому засідання від 01.12.2020, проти вжиття заходів забезпечення позову заперечив, вказав про їх безпідставність, просив у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Після оголошення перерви, в судове засідання 03.12.2020 представники сторін не з`явились. У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які ними надані в судовому засіданні від 01.12.2020, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити, оскільки доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заявлених заходів забезпечення позову не встановлено. З наданих позивачем доказів судом не встановлено ознак очевидності протиправності спірного рішення відповідача, оскільки таке прийняте уповноваженим органом, а законність та підставність такого рішення буде предметом судового розгляду за результатами якого і буде прийняте відповідне рішення суду щодо протиправності спірного рішення відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 3 цієї статті, ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Положеннями ч. 1 ст. 151 КАС України (в редакції чинній на момент подання заяви про забезпечення позову) визначено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Також, при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій, рішень суб`єкта владних повноважень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є землекористувачем земельної ділянки у м. Львові по вул. Тернопільська, 42 (кадастровий номер :01:009:0058), а треті особи суміжної земельної ділянки (кадастровий номер :01:009:0056) по точках Б-В.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом: зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт від 10.01.2019 № 61 до вирішення спору по суті та заборонити АТ АКБ «Львів» та будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці АТ АКБ «Львів» (кадастровий номер :01:009:0056) на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт від 10.01.2019 № 61 та подальше введення цього об`єкта будівництва в експлуатацію до вирішення спору по суті.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що предметом позову у спірних правовідносинах, є: визнання протиправними дії щодо складення акту зі встановленням відсутності порушень у ході перевірки в період з 17.01.2020 по 30.01.2020 та протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, що полягала і полягає в нездійсненні державно архітектурно-будівельного контролю, а саме в невжитті достатніх та необхідних заходів державного примусу щодо виявлення незаконного будівництва, його припинення усунення порушень містобудівного законодавства по об`єкту будівництва «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на вул. Тернопільській, 42 у м. Львові (будинок № 1 на генплані) зі знесенням існуючих будівель (перша черга будівництва)», що належить ПАТ АКБ «Львів» та здійснюється на належній йому земельній ділянці із кадастровим номером :01:009:0056; визнати протиправним та скасувати Дозвіл на виконання будівельних робіт від 10.01.2019 № 61.

На думку суду апеляційної інстанції, вимоги позовної заяви, а також підстави для забезпечення позову є ідентичними та такими, що спрямовані на настання одного і того ж наслідку. Крім цього, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у спосіб, який просить позивач, є фактичним вирішенням справи по суті, в частині заявлених вимог. Так як, однією з позовних вимог є саме правомірність спірного рішення відповідача, яке у випадку його скасування судом і набрання такого рішення суду законної сили підлягає анулюванню органом державного архітектурно-будівельного контролю з підстав встановлених законом.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що інші істотні на думку позивача порушення його прав та інтересів вчиняються саме третіми особами, а не відповідачем у справі. Судом встановлено, що в Господарському суді Львівської області розглядається справа № 914/1096/20 за позовом ТОВ НВКП «Термінал ЛТД» до ПАТ АКБ «Львів» з участю третьої особи Львівської міської ради про зобов`язання здійснення демонтажу частини житлового будинку та перепланування приміщень квартир та балконів житлового будинку, який розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :01:009:0058, відтак заборона здійснення будівельних робіт, виходить за межі компетенції адміністративного суду по цій справі.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що наведені позивачем в апеляційній скарзі обґрунтування необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову, по своїй суті, є обґрунтуванням предмету позову та підлягають перевірці й оцінці під час судового розгляду справи.

Враховуючи принцип співмірності та співвідношення прав які просить захистити позивач по суті, суд апеляційної інстанції не вважає, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Натомість, заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів сторін у справі, на час розгляду справи у суді, однак такі заходи не можуть підміняти собою вирішення спору по суті, оскільки не відповідатимуть призначенню інституту забезпечення адміністративного позову, передбаченого КАС України.

Також, на думку суду апеляційної інстанції, позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено підстав та не надано жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цій адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також щодо наявності очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності відповідача.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні правові підстави, передбачені ст. 150 КАС України, для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки запропоновані позивачем заходи забезпечення позову порушують принципи їх співмірності.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче комерційне підприємство «Термінал-ЛТД» не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 310, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче комерційне підприємство «Термінал-ЛТД» залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року з питань забезпечення позову у справі № 380/7259/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 04.12.2020