Справа № 160/11619/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11619/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року

у адміністративній справі №160/11619/20 за позовом Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліком" до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року задоволено подану до суду 23.09.2020 року СП ТОВ "Еліком" заяву про забезпечення позову, заявленого у цій справі до Державної служби геології та надр України стосовно протиправності дії при поверненні листом № 13259/01-2/11-20 від 01.09.2020 року заяви СП ТОВ "Еліком" від 21 серпня 2020 року № 17-08/20 з додатками щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків Мар`янського родовища в Дніпропетровській області, і зобов`язання відповідача розглянути заяву та пакет документів щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами. А саме, задля забезпечення позову у справі № 160/11619/20, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року заборонено Державній службі геології та надр України вчиняти будь-які дії щодо передачі прав, надання дозвільних документів, погоджень, інформації на Мар`янське родовище вапняків підприємствам, установам, організаціям, фізичним особам-підприємцям на умовах аукціону до набрання рішенням у справі № 160/11619/20 законної сили.

Одночасно, вказаною ухвалою про забезпечення адміністративного позову судом було встановлено негайне її виконання в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, стягувачем зазначено Спільне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліком", а боржником Державну службу геології та надр України, з розясненням про те, що ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження" до 24.09.2023 року (включно), а оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В подальшому, а саме, 12 жовтня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено ухвалу про виправлення описки в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року про забезпечення позову у справі № 160/11619/20 в частині помилкового не зазначення у другому абзаці езолютивної частини ухвали фрази «…та без аукціону», з викладенням другого абзацу резолютивної частини ухвали наступним чином: «заборонити Державній службі геології та надр України вчиняти будь-які дії щодо передачі прав, надання дозвільних документів, погоджень, інформації на Мар`янське родовище вапняків підприємствам, установам, організаціям, фізичним особам-підприємцям на умовах аукціону та без аукціону до набрання рішенням у справі № 160/11619/20 законної сили» (а.с.88 т.1). А 21 жовтня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено ухвалу про виправлення описки в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, якою виправлено описку та зазначено правильну дату ухвали про забезпечення позову « 24.09.2020 року» замість неправильної « 25.09.2020 року» (а.с.98 т.1).

З ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року «про забезпечення позову» Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліком", не погодився відповідач по справі - Державна служба геології та надр України, оскарживши її в апеляційному порядку з підстав порушення норма матеріального права та не дотримання норм процесуального права, у зв`язку з чим просить її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви СП ТОВ "Еліком".

У відзиві на апеляційну скаргу позивач СП ТОВ "Еліком" (а.с.164-170 т.2) посилається на безпідставність доводів апелянта, оскільки судом першої інстанції наведено достатньо мотивів з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також вказано ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Також судом правильно зазначено про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи не уможливити ефективний захист або поновлення порушених права або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Позивач вважає, що оскаржуваною ухвалою захищено його право на період судового розгляду позову до Державної служби геології та надр України, яким порушено його (позивача) першочергове право надрокористувача здійснювати видобування на родовищі, яке позивачем вивчалося та на якому проведено оцінку і захист запасів за власні кошти. За вказаних обставин просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а ухвалу суду про забезпечення позову без змін.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явилися, хоча про дату час та місце розгляду справи сторони повідомлялися належним чином. Від позивача заяв про відкладення судового засідання не надходило, а відповідачем 02.12.2020 року було надіслано до суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, з обґрунтуванням своєї вимоги запровадженням на території України карантину.

Розглянувши подане клопотання відповідача, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення, оскільки функціонування органів державної влади, в тому числі судів та Державної служби геології та надр України не зупинено (призупинено), і усі органи держаної влади наразі працюють в звичайному режимі, але з дотриманням норм, попереджаючих розповсюдження інфекції, що в Третьому апеляційному адміністративному суді забезпечено.

Стосовно посилання відповідача на рекомендації Ради суддів Україні, слід зазначити, що цим органом на засіданні 17.03.2020 року навпаки було рекомендовано судам продовжувати здійснювати правосуддя незважаючи на епідемію коронавірусу та карантин, однак, по можливості, здійснювати судовий розгляд справи в порядку письмового провадження без участі сторін.

Також варто вказати на те, що явка сторін у судове засідання суду апеляційної інстанції не визнавалась обов`язковою, а наданих сторонами матеріалів достатньо для прийняття рішення у справі. За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України, з метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, передбаченого ч.1 ст.309 КАС України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах співвідношення заявленого клопотання про забезпечення позову з позовними вимогами у цій справі до Державної служби геології та надр України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що Державною службою геології та надр України було відмовлено СП ТОВ «Еліком» у наданні спеціального дозволу за наслідками розгляду поданої останім заяви про отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування № 18-08/20 від 21.08.2020 року (вхідний № 11057/02/11-20 від 25.08.2020 року), та повернуто позивачу його заяву з доданими до неї матеріалів, до яких входили у тому числі і результати комплексного геологічного вивчення Мар`янського родовища вапняків площею 443 га, здійсненого СП ТОВ «Еліком» в межах наданого 23.10.2008 року спеціального дозволу на користування надрами № 3368 від 23.10.2008 року терміном дії на 5 років, що саме і оскаржено до суду позивачем у цій справі.

При цьому, враховуючи наявну у позивача інформацію про існування інших судових процесів, що стосуються Мар`янського родовища та існуючої вірогідності надання дозволів іншим особам на підставі рішень, або іншим способом, суд першої інстанції дійшов висновку, що у разі доведення позивачем при розгляді справи № 160/11619/20 протиправності дій відповідача та прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог і до моменту набранням ним законної сили, може скластись ситуація, при якій для відновлення порушених прав, позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або взагалі відновлення прав стане неможливим.

Наголошуючи на тому, що вжиття заходів забезпечення позову у цій справі має на меті виключно збереження існуючого становища до вирішення спору та не зумовлює його фактичне вирішення по суті, а ухвалою, якою вживаються заходи забезпечення позову жодним чином не встановлюється законність чи протиправність дій відповідача, суд першої інстанції визнав вищевикладені обставини достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів зазначає, що дійсно, відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову, яке допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. При цьому, перелік видів забезпечення позову встановлено частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У даному випадку, суд першої інстанції хоча в ухвалі і послався на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову ним було здійснено оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу разом з тим, виходячи із тексту оскаржуваної у цій справі ухвали, судом наведено лише загальні фрази щодо необхідності забезпечення позову СП ТОВ «Еліком» та взагалі не взято до уваги предмет та підстави позову, не наведено ймовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення у разі можливого задоволення позовних вимог, в чому існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам свободам та інтересам позивача, та яким саме, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, не наведена оцінка складності таких дій.

Оскільки при забезпеченні позову фактично надається позивачеві тимчасова правова охорона його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили, але при цьому відбувається втручання суду у спірні правовідносини до їх вирішення, суд зобов`язаний памятати, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, а також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У даній справі, позивач просив забезпечити позов шляхом заборони Державній службі геології та надр України вчиняти будь-які дії щодо передачі прав, надання дозвільних документів, погоджень, інформації на Мар`янське родовище вапняків підприємствам, установа, організаціям, фізичним особам-підприємцям на умовах аукціону та без аукціону до прийняття рішення у цій справі по суті. Тобто, позивач фактично вимагає забезпечення його позову шляхом заборони судом Державній службі геології та надр України здійснювати його законодавчо визначені повноваження, що є недопустимим та невиправданим в умовах цього спору, оскільки такий спосіб забезпечення перевищує межі можливого втручання суду в компетенцію державного органу при забезпеченні позову.

При цьому, судова колегія наголошує на тому, що спір у цій справі стосується лише дій Державної служби геології та надр України щодо повернення листом № 13259/01-2/11-20 від 01.09.2020 року заяви СП ТОВ "Еліком" від 21 серпня 2020 року № 17-08/20 з додатками з підстав не надання позивачем (відсутності) висновку з оцінки впливу на довкілля та прострочення протоколу ДКЗ. Відповідно, єдиним питанням, поставленим на вирішення суду у цій справі є «протиправність» або «правомірність» дій субєкта вланих повноважень при поверненні СП ТОВ "Еліком" заяви з додатками, які подавалися останім задля отримання спеціального дозволу на користування надрами, а обраний позивачем у цій справі спосіб захисту порушених прав є вже похідним, і його вирішення залежить від того, чи буде встановлено судом протиправність дій субєкта владних повноважень чи ні.

Судова колегія звертає увагу на те, що ухвала суду першої інстанції не містить в собі належних та переконливих мотивів застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони Державній службі геології та надр України вчиняти будь-які дії щодо передачі прав, надання дозвільних документів, погоджень, інформації на Мар`янське родовище вапняків підприємствам, установа, організаціям, фізичним особам-підприємцям на умовах аукціону та без аукціону, виходячи з того, що ініційований позивачем у цій справі спір стосується лише повернення субєктом владних повноважень заяви з долученими до неї документами.

У даному випадку судова колегія наголошує на тому, що відповідно до положень п.5 ч.3 ст.151 КАС України, не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, які не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони чи обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Отже, оскільки позов СП ТОВ "Еліком" у цій справі не стосується питань «передачі прав на користування надрами з метою видобування», «надання дозвільних документів на користування надрами з метою видобування», «погоджень», чи надання «інформації» стосовно користування Мар`янським родовищем в Дніпропетровській області на умовах аукціону чи без аукціону, судова колегія підкреслює, що застосовуючи заходи забезпечення позову у цій справі, суд першої інстанції у такий спосіб фактично втрутився у компетенцію Державної служби геології та надр України, яка саме і уповноважена державою на вчинення певних дій та прийняття рішень з питань надання спеціальних дозволів на користування надрами у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегії вважає обраний позивачем, та застосований у цій справі судом першої інстанції, захід забезпечення позову є не вмотивованим та не пов`язаним з предметом спору у цій справі, а тому апеляційний суд ухвалене у цій справі судом першої інстанції рішення про забеспечення позову СП ТОВ "Еліком" таким, що не відповідає меті застосування інституту забезпечення позову.

Згідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року про задоволення заяви Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліком" у забезпеченні адміністративного позову по справі № 160/11619/20 скасувати.

У задоволенні заяви Спільного підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліком" про забезпеченні позову до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду окремому оскарженню не підлягає

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник