Справа № 813/1338/14
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року справа №813/1338/14

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача Шатула О.Г.,

від відповідача Холявка І.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська компанія ресурсозбереження» до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Суть справи.

ТзОВ «Європейська компанія ресурсозбереження» звернулося до суду з позовом до ДПІ у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 13.01.2014 року за № та за №.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2014, залишеною без змін відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2015 позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №813/1338/14 (касаційне провадження №К/9901/27347/18) касаційну скаргу Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково; постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2014 та ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 18.11.2019 справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального провадження. Відповідно до цієї ж ухвали запропоновано учасникам справи надати суду письмові пояснення щодо предмету позову з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 15.10.2019, з наданням підтверджуючих відповідні обставини доказів.

14.05.2020 з вх. №2038 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /Т.3, арк.спр.126-127/. Зазначено, що оскаржувані платником податкові повідомлення-рішення прийняті за результатами перевірки, яка оформлена актом від 29.11.2013 №193/22-10/37030554, в процесі якої встановлено неправомірне відображення підприємством у податковому обліку господарських операцій щодо купівлі товарно-матеріальних цінностей (макулатури) у ТОВ БТК «Євробуд», ТОВ «Інтеграл Ай Ті», ТОВ БК «АТР», ТОВ «Гарант Буд Сервіс», ПП «Один, два, три», ПП ЮФ «Фортеця», ПП «Пірует» ТМЦ.

Відповідач констатував, що взаємовідносини у позивача з вказаними контрагентами фактично не відбувалися.

З огляду на викладене, прийняті контролюючим органом податкові повідомлення-рішення є правомірними, прийнятими відповідно до вимог чинного законодавства, а тому слід залишити в силі.

Відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

11.02.2020 за вх. №10002 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі /Т.3, арк.спр.140-141/. Зазначив, що спірні господарські операції між позивачем та контрагентами мали місце у 2010-2013 роках, полягали у придбанні макулатури.

Основним видом діяльності позивача є сортування та пакування макулатури, що надалі постачається на переробні комбінати України.

На підставі договорів купівлі-продажу та відповідних видаткових накладних позивачем придбано у вказаних контрагентів товарно-матеріальні цінності та здійснено її постачання на ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат» на підставі договору поставки №1096/44/0710. Вказаному покупцю поставлено близько 800 тон макулатури марки МС-5Б, в обсяг поставки від контрагентів - близько 950 тон.

Також макулатуру реалізовано ВАТ «Львівкартонпласт» на підставі договору купівлі-продажу макулатури від 05.05.2011, а також ВАТ «Кохавинська паперова фабрика».

У матеріалах справи наявні усі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій позивача з вказаними контрагентами, а також докази, які підтверджують наявність основних засобів та руху відповідної сировини від контрагентів на відповідні переробні підприємства. Також позивач, на виконання вказівок Верховного Суду, надав докази ведення господарської діяльності позивача у сфері заготівлі вторинної сировини і на даний час, а також постачання сировини на переробні підприємства.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 27.05.2020 судом в порядку передбаченому ст. 52 КАС України допущено заміну відповідача на його процесуального правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області.

Ухвалою суду від 27.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив повністю, просив у його задоволенні відмовити.

Також в судовому засіданні 25.11.2020 в якості свідка допитано ОСОБА_1 директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська компанія ресурсозбереження» щодо організації та здійснення спірних операцій з постачання та підготовки для переробки сировини та її отримання від контрагентів у спірні періоди.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву, фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, допитав свідка, а також дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи, та, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «ЄРК» зареєстроване як юридична особа 15.03.2010, ідентифікаційний код юридичної особи 37030554, види діяльності за КВЕД: 38.32 Відновлення відсортованих відходів (основний).

Позивач здійснює свою діяльність на підставі ліцензії Серії АВ №527451, виданої Міністерством охорони навколишнього природного середовища України від 17.05.2010 на вид господарської діяльності: збирання, заготівля окремих видів відходів як вторинної сировини (макулатури, склобою, відходів полімерних, відходів гумових, у тому числі зношених шин, матеріалів текстильних вторинних, використаної металевої тари (ящики, фляги, каністри, банки, зокрема алюмінієві банки з-під напоїв, балончики) /Т.2, арк.спр.49/.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин позивач орендував нежитлове приміщення загальною площею 259,0 кв.м, розташованого у м. Львів на вул. Демнянська, 1 на підставі договору оренди №1-ЄКР від 01.12.2010, укладеного з ВАТ «Львівський завод гідромеханічних передач», прийняв таке на підставі акта приймання-передачі приміщення в оренду /Т.2, арк.спр.50-58, 59/; нежитловими адміністративними приміщеннями, за адресою м. Львів, вул. Авіаційна, 7 загальною площею 165,3 з метою використання приміщення під склад на підставі договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить ЗАТ „ІРОКС" від 01.04.2010, яке прийняв на підставі акта приймання передачі майна /Т.2, арк.спр.69-73, 74/; нежитловим приміщенням загальною площею 22 кв.м, за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 2 для розміщення офісних приміщень на підставі договору оренди нежитлового приміщення №14 від 01.05.2011 з ПрАТ «Видавництво «Вільна Україна», прийнятого на підставі акта приймання передачі майна /Т.2, арк.спр.76-86, 88/.

ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ Міндоходів у Львівській області провело виїзну позапланову перевірку ТОВ «ЄКР» з питань відносин з ТОВ БТК «Євробуд» за період з 28.07.2011 по 24.11.2011, ПП «Один, два, три» за період з 31.07.2009 по 31.12.2010, ПП «Пірует» за період з 01.01.2010 по 31.03.2013, ТОВ ПП ЮФ «Фортеця» за період з 01.01.2011 по 30.09.2011, ТОВ «БК АТР Груп» за період з 01.08.2010 по 31.03.2013, ТОВ «Інтеграл Ай Ті» за період з 01.11.2012 по 31.10.2012, ТОВ «Гарант буд сервіс» за період з 01.01.2011 по 30.04.2012, за результатами якої складено акт №193/22-10/37030554 від 29.11.2013 /Т.1. арк.спр.12-63/.

Вказаною перевіркою зафіксовано порушення:

- п.п.14.1.8 п. 14.1 ст. 14, п.п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 п. 201.2, п. 201.4, п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження ПДВ на загальну суму 367456,00 грн., в т.ч. вересень 2010 року - 18222,00 грн., жовтень 2010 року - 22494,00 грн., лютий 2011 року - 22491,00 грн., березень 2011 року - 34719,00 грн., квітень 2011 року - 26834,70 грн., травень 2011 року - 36774,77 грн., червень 2011 року - 17843,76 грн., липень 2011 року - 26243,00 грн., серпень 200 року - 33968,00 грн., вересень 2011 року - 36635,00 грн., жовтень 2011 року - 22591,00 грн., листопад 2011 року - 19368,00 грн., грудень 2011 року - 15401,00 грн., січень 2012 року - 16170,00 грн., лютий 2012 року - 17701,00 грн.;

- п.п. 138.1.1 п. 138.1, п.п. 138.8.1 п. 138.2, п. 138.8 п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України на загальну суму226722,00 грн., в. т.ч. за ІІІ квартал 2010 року - 22777,00 грн., IV квартал 2010 року - 28117,00 грн., І квартал 2011 року - 49243,00 грн., ІІ квартал 2011 року - 73150,00 грн., ІІІ квартал 2011 року - 30180,00 грн., IV квартал 2011 року - 48253,00 грн. /Т.1, арк. спр.63/

У зв`язку з виявленими порушеннями, на підставі акта перевірки від 29.11.2013 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 13.01.2014:

- за № форми «Р», яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 200827,00 грн., в тому числі, за основним платежем - 200826,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1,00 грн.;

- за №, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 373764,00 грн., в тому числі, за основним платежем - 326740,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 47024,00 грн.

Сторонами не оспорювалося, що суми грошових зобов`язань визначені контролюючим органом за господарською операцію з контрагентом позивача ПП «Один, два, три» частково не увійшли у спірні податкові повідомлення-рішення з врахуванням строків визначених ст. 102 Податкового кодексу України.

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що порушують права позивача, він звернувся до суду за їх захистом.

Постановою Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №813/1338/14 (касаційне провадження №К/9901/27347/18) касаційну скаргу Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13.03.2014, якою позов задоволено та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2015 скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції /Т.3, арк.спр.99-110/.

Верховний Суд зауважив, що вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки доводам податкового органу, якими він мотивує правомірність оспорюваних нарахувань за цими операціями. У свою чергу, суди попередніх інстанцій, надаючи оцінку вказаним доводам податкового органу, в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, не перевірили дані щодо участі осіб в діяльності очолюваних ними суб`єктів господарювання-контрагентів позивача, що має істотне значення для правильного вирішення спору.

Верховний Суд вважав за необхідне зазначити, що у даній справі дослідженню підлягає реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті; взаємозв`язок між отриманими товарами (послугами) та використанням їх у господарській діяльності. Зокрема, суди не з`ясували, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його задекларованими постачальниками, хто персонально брав у цьому участь, не допитано посадових осіб, задіяних в такому процесі, як свідків з метою з`ясування характеру та змісту здійснених операцій, а також достовірності їхніх пояснень, наданих у рамках розслідування кримінальної справи.

Суд касаційної інстанції наголосив, що платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у правильності оформлення таких документів та у достовірності наведених у цих документах відомостей. В іншому випадку, такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин, оскільки втрачає можливість підтвердити податковий кредит в силу відсутності належним чином оформлених первинних документів.

Надання належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Таким чином, судами не досліджено комплекс доказів, необхідний для доведення реальності та правомірності укладення й виконання угод, з якими пов`язане нарахування податкового зобов`язання, обставини справи встановлено неповно, вимоги процесуального законодавства щодо безпосереднього, всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів виконано не було, що і потягло за собою прийняття рішення, яке не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Суд касаційної інстанції зазначив, що під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи підстави позову, заперечень, відзиву та додаткових пояснень суд дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли щодо оцінки господарських операці позивача з його контрагентами ТОВ БТК «Євробуд», ПП «Один, два, три», ПП «Пірует», ТОВ ПП ЮФ «Фортеця», ТОВ «БК АТР Груп», ТОВ «Інтеграл Ай Ті», ТОВ «Гарант буд сервіс» як реальних, а також правомірності формування позивачем внаслідок таких господарських операцій витрат, які включаються до об`єкта оподаткування податком на прибуток приватних підприємств та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як визначено п. 192.1 ст. 192 ПК України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу вимог п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Водночас, ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Законодавчі положення свідчать на користь висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування податкового кредиту є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання господарської операції.

Щодо господарських операції між ПП «Один, два, три» та позивачем суд зазначає таке.

ПП «Один, два, три» (постачальник) та ТОВ «Європейська компанія ресурсозбереження» (покупець) 31.08.2010 укладено договір купівлі-продажу №31/08-01 /Т.1, арк.спр.64-65/, відповідно до якого постачальник зобов`язується здійснювати продаж та поставку продукції, а саме макулатуру (товар), а покупець зобов`язується прийняти та здійснити оплату за товар на умовах цього договору. Товар його кількість, асортимент, ціна визначаються в накладних на відпущення товару по кожній партії окремо. Асортимент товару передбачається у накладних на відпущення товару.

Товар передається по накладних на відпущення товару, у яких зазначаються кількість, цін, за тонну та інші реквізити. Поставка кожної партії товару оформляється накладними, підписання яких засвідчує факт отримання покупцем товару за такими показниками, які замовлялися.

Покупець зобов`язаний оплатити товар згідно з накладними на відпущення товару, з відтермінуванням платежу на 90 (дев`яносто) банківських днів з моменту отримання товару та підписання відповідних накладних. Покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, яка вказана у накладних на відпущення товару. Розрахунки здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахунку покупцем суми грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі.

На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено копії:

- видаткових накладних №1/09-01 від 01.09.2010 на суму 27407,52 грн. (в т.ч. ПДВ 4567,92 грн.); №29-10-09 від 29.10.2010 на суму 8177,40 грн. (в т.ч. ПДВ 1362,90 грн.); №20/10-04 від 20.10.2020 на суму 24853,40 грн. (в т.ч. ПДВ 4142,23 грн.); №23/10-01 від 23.10.2010 на суму 16692,39 грн. (в т.ч. ПДВ 2782,07 грн.); №29/10-08 від 29.10.2010 в сумі 28157,36 грн. (в т.ч. ПДВ 4692,89 грн.); №7/09-02 від 07.09.2010 на суму 26912,60 грн. (в т.ч. ПДВ 4485,43 грн.); №27/09-04 від 27.09.2010 на суму 10283,13 грн. (в т.ч. ПДВ 1713,86 грн.); №1/10-03 від 01.10.2010 на суму 15188,08 грн. (в т.ч. ПДВ 2531,35 грн.); №13/10-02 від 13.10.2010 на суму 14327,17 грн. (в т.ч. ПДВ 2387,86 грн.); №5/10-03 від 05.10.2010 на суму 17285,84 грн. (в т.ч. ПДВ 2880,97 грн.);

- податкових накладних: №652 від 17.09.2010 на суму 27009,84 грн., в т.ч. ПДВ 4501,64 грн.; №630 від 15.09.2010 на суму 29999,40 грн., в т.ч. ПДВ 4666,57 грн.; №491 від 01.09.2010 на суму 27407,52 грн., в т.ч. ПДВ 4567,92 грн.; №1167 від 29.10.2010 на суму 8177,40 грн., в т.ч. ПДВ 1362,90 грн.; №1110 від 23.10.2010 на суму 16692,00 грн., в т.ч. ПДВ 2782,07 грн.; №1083 від 20.10.2010 на суму 24853,40 грн., в т.ч. ПДВ 4142,23 грн.; №1167 від 29.10.2010 на суму 28157,36 грн., в т.ч. ПДВ на суму 4692,89 грн.; №552 від 07.09.2010 на суму 26912,60 грн., в т.ч. ПДВ 4485,43 грн.; №944 від 01.10.2010 на суму 15188,08 грн., в т.ч. ПДВ 2531,35 грн.; №717 від 27.09.2010 на суму 10283,13 грн., в т.ч. ПДВ 1713,86 грн.; №1027 від 13.10.2010 на суму 14327,17 грн., в т.ч. ПДВ 2387,17 грн.; №965 від 05.10.2010 на суму 17285,84 грн., в т.ч. 2880,97 грн. /Т.1, арк.спр.66-83/

Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «БТК «Євробуд» суд встановив таке.

ТОВ «БТК «Євробуд» (продавець) та ТзОВ «Європейська компанія ресурсозбереження» (покупець) 01.08.2011 укладено договір купівлі вторинної сировини №0108-5 /Т.1, арк.спр.84-85/, відповідно до якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти і оплатити вторинну сировину (товар), який вказаний в специфікаціях, які є складовою частиною договору і узгоджується сторонами додатково.

Кількість, асортимент та ціна товару вказується в специфікаціях, котрі є невід`ємною частиною цього договору. На момент поставки діє остання Специфікація до цього договору. Ціна також включає вартість тари, упаковки, маркування. Платежі за товар здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця банківським переказом.

На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено копії:

- видаткових накладних: № 22/09-20 від 22.09.2011 на суму 25578,50 грн., вт.ч. ПДВ 4263,08 грн.; № 26/09-28 від 26.09.2011 на суму 22891,68 грн., в т.ч. ПДВ 3815,28 грн.; №4/08-13 від 04.08.2011 на суму 24963,12 грн., в т.ч. ПДВ 4160,52 грн.; №1/08-41 від 01.08.2011 на суму 6562,08 грн., в т.ч. ПДВ 1093,68 грн.; №21/09-19 від 21.09.2011 на суму 24857,28 грн., в т.ч. ПДВ 4142,88 грн.; №14/09-34 від 14.09.2011 на суму 30421,44 грн., в т.ч. ПДВ 5070,24 грн.; №12/09-254 від 12.09.2011 на суму 13532,40 грн., в т.ч. ПДВ 2255,40 грн.; №7/09-17 від 07.09.2011 на суму 22407,84 грн., в т.ч. ПДВ 3734,64 грн.; №30/08-27 від 30.08.2011 на суму 23194,08 грн., в т.ч. ПДВ 3865,68 грн.; №6/09-19 від 06.09.2011 на суму 31721,76 грн., в т.ч. ПДВ на суму 5286,96 грн.; №31/10-54 від 31.10.2011 на суму 27878,40 грн., в т.ч. ПДВ 4646,40 грн.; №27/10-16 від 27.10.2011 на суму 23932,80 грн., в т.ч. ПДВ 3988,80 грн.; №24/10-13 від 24.10.2011 на суму 26812,80 грн.. в т.ч. ПДВ 4468,80 грн.; №19/10-12 від 19.10.2011 на суму 25948,80 грн., в т.ч. ПДВ 4324,80 грн.; №13/10-08 від 13.10.2011 на суму 5227,20 грн., в т.ч. ПДВ 871,20 грн.;№30/09-29 від 30.09.2011 на суму 23269,68 грн., в т.ч. ПДВ 3878,28 грн.; №26/08-25 від 26.08.2011 на суму 8845,20 грн., в т.ч. ПДВ 1474,20 грн.; №23/08-21 від 23.08.2011 на суму 12277,44 грн., в т.ч. ПДВ 2046,24 грн.; №23/08-20 від 23.08.2011 на суму 25704,00 грн., в т.ч. ПДВ 4284,00 грн.;№10/09-04 від 10.09.2011 на суму 25126,42 грн., в т.ч. ПДВ 4187,74 грн.; № 22/08-25 авд 22.08.2011 на суму 25179,43 грн., в т.ч. ПДВ 4196,56 грн.; № №16/08-18 від 16.08.2011 на суму 26006,40 грн., в т.ч. ПДВ на суму 4334,40 грн.; №11/08-07 від 11.08.2011 на суму 26460,00 грн., в т.ч. ПДВ 4410,00 грн.; №8/08-14 від 08.08.2011 на суму 24615,36 грн., в т.ч. ПДВ 4102,56 грн.;

- податкових накладних: №349 від 12.09.2011 на суму 13532,40 грн., в т.ч. ПДВ 2255,40 грн.; № 394 від 14.09.2011 на суму 30421,44 грн., в т,ч. ПДВ 5070,24 грн.; №497 від 21.09.2011 на суму 24857,28 грн., в т.ч. ПДВ 4142,88 грн.; №522 від 22.09.2011 на суму 25578,50 грн., в т.ч. ПДВ 4263,08 грн.; №648 від 26.09.2011 на суму 22891,68 грн., в т.ч. ПДВ 3815,28 грн.; №235 від 22.08.2011 на суму 25179,34 грн., в т.ч. ПДВ 4196,56 грн.; №236 від 23.08.2011 на суму 25704,00 грн., в т.ч. ПДВ 4284,00 грн.; №220 від 11.08.2011 на суму 26460,00 грн., в т.ч. ПДВ 4410,00 грн.; №226 від 16.05.2011 на суму 26006,40 грн., в т.ч. ПДВ 4334,40 грн.; №202 від 04.08.2011 на суму 24963,12 грн., в т.ч. ПДВ 4160,52 грн.; №215 від 08.08.2011 на суму 24615,36 грн., в т.ч. ПДВ 4102,56 грн.; №809 від 30.-09.2011 на суму 23269,68 грн., в т.ч. ПДВ 3878,28 грн.; №171від 01.08.2011 на суму 6652,08 грн., в т.ч. ПДВ 1093,68 грн.; №349 від 13.10.2011 на суму 5277,20 грн., в т.ч. ПДВ 871,20 грн.; №350 від 13.10.2011 на суму 25747,20 грн., в т.ч. ПДВ 4291,20 грн.; №173 від 06.09.2011 на суму 31721,67 грн., в т.ч. ПДВ 5286,96 грн.; №182 від 07.09.2011 на суму 22407,84 грн., в т.ч. ПДВ 3734,64 грн.; №552 від 19.10.2011 на суму 25948,80 грн., в т.ч. ПДВ 4324,80 грн.; №586 від 24.10.2011 на суму 26812,80 грн., в т.ч. ПДВ 44698,80 грн.; №715 від 27.10.2011 на суму 23932,80 грн., в т.ч. ПДВ 3988,80 грн.; №975 від 31.10.2011 на суму 27878,40 грн., в т.ч. ПДВ 4646,40 грн.; №642 від 30.08.2011 на суму 23194,08 грн., в т.ч. ПДВ 3865,68грн.; №245 від 26.08.2011 на суму 8845,20 грн., в т.ч. ПДВ 1474,20 грн.; №237 від 23.08.2011 на суму 12277,44 грн., в т.ч. ПДВ 2046,24 грн.; №285 від 10.09.2011 на суму 25126,42 грн., в т.ч. ПДВ 4187,74 грн. /Т.1, арк.спр.86-129/

Щодо господарських операцій між позивачем та ПП «Пірует» суд встановив таке.

ПП «Пірует» (постачальник) та ТОВ «Європейська компанія ресурсозбереження» (покупець) 12.01.2010 укладено договір купівлі-продажу №1201-1 /Т.1, арк.спр.130-131/, відповідно до якого постачальник зобов`язується здійснювати продаж та поставку продукції, а саме макулатуру (товар), а покупець зобов`язується прийняти та здійснити оплату за товар на умовах цього договору.

Товар його кількість, асортимент, ціна визначаються в накладних на відпущення товару по кожній партії окремо. Асортимент товару передбачається у накладних на відпущення товару.

Товар передається по накладних на відпущення товару, у яких зазначаються кількість, цін, за тонну та інші реквізити. Поставка кожної партії товару оформляється накладними, підписання яких засвідчує факт отримання покупцем товару за такими показниками, які замовлялися.

Покупець зобов`язаний оплатити товар згідно з накладними на відпущення товару, з відтермінуванням платежу на 90 (дев`яносто) банківських днів з моменту отримання товару та підписання відповідних накладних. Покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, яка вказана у накладних на відпущення товару. Розрахунки здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахунку покупцем суми грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі.

На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено копії:

- видаткових накладних: №19/01-01 від 19.01.2011 на суму32103,00 грн., в т.ч. ПДВ 350,50 грн.; №24/01-01 від 24.01.2011 на суму 28266,30 грн., в т.ч. 4711,05 грн.; №14/03-04 від 14.03.2011 на суму 27498,96 грн.. в т.ч. ПДВ 4583,16 грн.; №16/03-05 від 16.03.2011 на суму 19049,52 грн., в т.ч. ПДВ 3174,92 грн.; №27/01-02 від 27.01.2011на суму 27415,44 грн., в т.ч. ПДВ 4569,24 грн.; №25/01-01 від 25.01.2011 на суму 26665,50 грн., в т.ч. ПДВ 4444,25 грн.; №1/02-04 від 01.02.2011 на суму 31558,38 грн., в т.ч. ПДВ 5259,73 грн.; №4/02-01 від 04.02.2011 на суму 29569,56 грн., в т.ч. ПДВ 4928,26 грн.; №7/02-01 від 07.02.2011 на суму 16721,40 грн., в т.ч. ПДВ 2786,90 грн.; №11/02-01 від 11.02.2011 на суму 37599,66 грн., в т.ч. ПДВ 6266,61 грн.; №16/02-01 від 16.02.2011 на суму 19498,44 грн., в т.ч. ПДВ 3249,74 грн.; №17/01-01 від 17.01.2011 на суму 31556,64 грн., в т.ч. ПДВ 5259,44 грн.;

- податкових накладних: №120 від 16.03.2011 на суму 19049,52 грн., в т.ч. ПДВ 3174,92 грн.; № 84 від 14.03.2011 на суму 27498,96 грн., в т.ч. ПДВ 4583,16 грн.; №245 від 16.02.2011 на суму 19498,44 грн., в т.ч. ПДВ 3249,74 грн.; №164 від 07.02.2011 на суму 16721,40 грн., в т.ч. ПДВ 2786,90 грн.; №125 від 01.02.2011 на суму 31558,38 грн., в т.ч. 5259,73 грн.; №87 від 27.01.2011 на суму 27415,44 грн., в т.ч. ПДВ 4569,24 грн.; №151 від 04.02.2011 на суму 29569,56 грн., в т.ч. ПДВ 4928,26 грн.; №200 від 11.02.2011 на суму 37599,66 грн., в т.ч. ПДВ 6266,61 грн.; №41 від 17.01.2011 на суму 31566,64 грн., в т.ч. ПДВ 5259,44 грн.; №51 від 19.01.2011 на суму 32103,00 грн., в т.ч. ПДВ 5350,50 грн.; №68 від 24.01.2011 на суму 28266,30 грн., в т.ч. ПДВ 4711,05 грн.; №77 від 25.01.2011 на суму 26665,50 грн., в т.ч. ПДВ 4444,25 грн. /Т.1, арк.спр.132-149/.

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Інтеграл АЙ ТІ», судом встановлено таке.

ТОВ «Інтеграл Ай Ті» (продавець) та ТОВ «Європейська компанія ресурсозбереження» (покупець) 17.11.2011 укладено договір купівлі вторинної сировини №1711-3 /Т.1, арк.спр.150-151/, відповідно до якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти і оплатити вторинну сировину (товар), який вказаний в специфікаціях, які є складовою частиною договору і узгоджується сторонами додатково.

Кількість, асортимент та ціна товару вказується в специфікаціях, котрі є невід`ємною частиною цього договору. На момент поставки діє остання Специфікація до цього договору. Ціна також включає вартість тари, упаковки, маркування. Платежі за товар здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця банківським переказом.

На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи надано копії:

- податкових накладних: №95 від 18079,20 грн., в т.ч. ПДВ 3013,20 грн.; №140 від 26.11.2011 на суму 13716,00 грн., в т.ч. ПДВ 2286,00 грн.; №190 від 30.11.2011 на суму 17496,00 грн.. в т.ч. ПДВ 2916,0 грн.; №238 від 09.12.2011 на суму 17517,60 грн., в т.ч. ПДВ 2919,60 грн.; №571 від 22.12.2011 на суму17755,20 грн., в т.ч. ПДВ 2959,20 грн.; №219 від 11.01.2012 на суму 18593,28 грн., в т.ч. ПДВ 3098,88 грн.; №220 від 11.01.2012 на суму 16804,80 грн., в т.ч. ПДВ 2800,80 грн.; №339 від 16.01.2012 від 17076,96 грн., в т.ч. ПДВ 2846,16 грн.; №492 від 26.01.2012 на суму 17677,44 грн., в т.ч. ПДВ 2946,24 грн.; №536 від 21.12.2011 на суму 16534,80 грн., в т.ч. ПДВ 2755,80 грн.; №701 від 27.12.2011 на суму 18834,12 грн., в т.ч. ПДВ 3139,02 грн.; №423 від 16.12.2011 на суму 15616,80 грн., в т.ч. ПДВ 2602,80 грн.; №318 від 22.02.2012 на суму 11117,52 грн., в т.ч. ПДВ 1852,92 грн.; №378 від 27.02.2012 на суму 14626,44 грн., в т.ч. ПДВ 2437,74 грн.; №411 від 20.01.2012 на суму 8359,20 грн., в т.ч. ПДВ 1393,20 грн.;№437 від 23.01.2012 на суму 18511,20 грн., в т.ч. ПДВ 3085,20 грн.; №59 від 02.02.2012 на суму 15595,20 грн., в т.ч. ПДВ 2599,20 грн.; №143 від 08.02.2012 на суму 18403,20 грн., в т.ч. ПДВ 3067,20 грн.; №182 від 10.02.2012 на суму 15228,00 грн., в т.ч. ПДВ на суму 2538,00 грн.; №263 від 16.02.2012 на суму 14192,28 грн., в т.ч. ПДВ 2365,38 грн.; №447 від 29.02.2012 на суму 17042,40 грн., в т.ч. ПДВ 2840,40 грн.; №131 від 05.12.2011 на суму 6145,20 грн., в т.ч. ПДВ 1024,20 грн.;

- видаткових накладних: №23/11/-05 від 23.11.2011 на суму 18079,20 грн. в т.ч. ПДВ 3013,20 грн.;№26/11-01 від 26.11.2011 на суму 13716,00 грн., в т.ч. ПДВ 2286,00 грн.; №27/12-07 від 27.12.2011 на суму 18834,12 грн., в т.ч. ПДВ 3139,02 грн.; №22/12-08 від 22.12.2011 на суму 17755,20 грн., в т.ч. ПДВ 2959,20 грн.; №21/12-07 від 231.12.2011 на суму 16534,80 грн., в т.ч. ПДВ 2755,80 грн.; №16/12-11 від 16.12.2011 на суму 15616,80 грн., в т.ч. ПДВ 2602,80 грн.; №11/01-08 від 11.01.2012 на суму 18593,28 грн., в т.ч. ПДВ3098,88 грн.; №11/01-09 від 11.01.2012 від 16804,80 грн.. в т.ч. ПДВ 2800,80 грн.; №17076,96 грн., в т.ч. ПДВ 2846,16 грн.; №20/01-11 від 20.01.2012 на суму 8359,20 грн., в т.ч. ПДВ 1393,20 грн.; №23/01-16 від 23.01.2012 на суму 18511,20 грн., в т.ч. ПДВ 3085,20 грн.; №26/01-08 від 26.01.2012 на суму 17677,44 грн., в т.ч. ПДВ 2946,24 грн.; №2/02-10 від 02.02.2012 на суму 15595,20 грн., в т.ч. ПДВ 2599,20 грн.; №8/02-13 від 08.02.2012 на суму 18403,20 грн., в т.ч. ПДВ 3067,20 грн.; №02/02-12 від 10.02.2012 в сумі 15228,00 грн., в .ч. ПДВ 2538,00 грн.; №29/02-06 від 29.02.2012 на суму 17042,40 грн., в т.ч. ПДВ 2840,40грн.; №9/12-07 від 09..12.2011 на суму 17517,60 грн., в т.ч. ПДВ 2919,60 грн.; №5/12-19 від 05.12.2011 на суму 6145,20 грн., в т.ч. ПДВ 1024,20 гр.; №30/11-12 від 30.11.2011 на суму17496,00 грн.. в т.ч. ПДВ 2916,00 грн.; №27/02-09 від 27.02.2012 на суму 14626,44 грн., в т.ч. ПДВ 2437,74 грн.;№22/02-06 від 22.02.2012 на суму 11117,52 грн., в т.ч. ПДВ 1852,92 грн.; №16/02-04 від 16.02.2012 на суму 14192,28 грн., в т.ч. ПДВ 2365,35 грн. /Т.1, арк.спр.152-195/

Стосовно господарських операцій між позивачем та ТОВ «Гарант-Буд-Сервіс» суд встановив таке.

ТОВ «Гарант-Буд-Сервіс» (продавець) та ТОВ «Європейська компанія ресурсозбереження» (покупець) 01.11.2011 укладено договір купівлі вторинної сировини №0111-3 /Т.1, арк.спр.196-197/ відповідно до якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти і оплатити вторинну сировину (товар), який вказаний в специфікаціях, які є складовою частиною договору і узгоджується сторонами додатково.

Кількість, асортимент та ціна товару вказується в специфікаціях, котрі є невід`ємною частиною цього договору. На момент поставки діє остання Специфікація до цього договору. Ціна також включає вартість тари, упаковки, маркування. Платежі за товар здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця банківським переказом.

На підтвердження вказаних господарських операцій до матеріалів справи надано копії:

- податкових накладних: №645 від 17.11.2011 на суму 15206,40 грн., в т.ч. ПДВ 2534,40 грн.; №413 від 10.11.2011 на суму 17301,60 грн., в т.ч. ПДВ 2883,60 грн.; №568 від 15.11.2011 на суму 142556,00 грн., в т.ч. ПДВ 2376,00 грн.; №218 від 04.11.2011 в сумі 20152,80 грн., в т.ч. ПДВ 3358,80 грн.;

- видаткових накладних №10/11-14 від 10.11.2011 на суму 17301,60 грн., в т.ч. ПДВ 2883,60 грн.; №15/11-18 від 15.11.2011 на суму 14256,00 грн., в т.ч. ПДВ 2376,00 грн.; №17/11-11 від 17.11.2011 на суму 15206,40 грн., в т.ч. ПДВ 2534,40 грн.; №4/11-22 від 04.11.2011 на суму 20152,80 грн., в т.ч. ПДВ 3358,80 грн. /Т.1, арк.спр.198-205/

Щодо господарських операцій ПП «Юридична фірма «Фортеця» та позивача суд встановив таке.

ПП «Юридична фірма «Фортеця» (продавець) та ТзОВ «Європейська компанія ресурсозбереження» (покупець) 01.11.2011 укладено договір купівлі вторинної сировини №0111-3 /Т.1, арк.спр.206-207/, відповідно до якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти і оплатити вторинну сировину (товар), який вказаний в специфікаціях, які є складовою частиною договору і узгоджується сторонами додатково.

Кількість, асортимент та ціна товару вказується в специфікаціях, котрі є невід`ємною частиною цього договору. На момент поставки діє остання Специфікація до цього договору. Ціна також включає вартість тари, упаковки, маркування. Платежі за товар здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця банківським переказом.

На підтвердження вказаних господарських операцій до матеріалів справи надано копії:

- видаткових накладних: №10/03-07 від 10.03.2011 на суму 16789,26 грн., в т.ч. ПДВ 2798,05 грн.; №9/03-07 від 09.03.2011 на суму 22999,32 грн., в т.ч. ПДВ 3833,22 грн.;

- - податкових накладних: №52 від 09.03.2011 на суму 22999,32 грн., в т.ч. ПДВ 3833,22 грн.; №78 від 10.03.2011 на суму 16789,22 грн., в т.ч. ПДВ 2798,21 грн. /Т.1, арк.спр.207-210/.

Стосовно господарських операцій між позивачем та ТОВ «Будівельна компанія АРТ Груп» суд встановив таке.

ТОВ «Будівельна компанія АТР Груп» (продавець) та ТОВ «Європейська компанія ресурсозбереження» (покупець) 01.03.2011 укладено договір купівлі вторинної сировини №01/03 /Т.1, арк.спр.211-212/, відповідно до якого продавець зобов`язується продати, а покупець прийняти і оплатити вторинну сировину (товар), який вказаний в специфікаціях, які є складовою частиною договору і узгоджується сторонами додатково.

Кількість, асортимент та ціна товару вказується в специфікаціях, котрі є невід`ємною частиною цього договору. На момент поставки діє остання Специфікація до цього договору. Ціна також включає вартість тари, упаковки, маркування. Платежі за товар здійснюються шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця банківським переказом.

На підтвердження вказаних господарських операцій до матеріалів справи надано копії:

- видаткових накладних: №25/03-05 від 25.03.2011 на суму 27900,00 грн., в т.ч. ПДВ 4650,00 грн.; №21/03-02 від 21.03.2011 на суму 29556,00 грн., в т.ч. ПДВ 4926,00 грн.; №31/03-05 від 31.03.2011 на суму 9729,00 грн., в т.ч. ПДВ 1621,50 грн.; №01/04-06 від 01.04.2011 на суму 27590,40 грн., в т.ч. ПДВ 4598,40 грн.; №7/04-04 від 07.04.2011 на суму 30564,00 грн., в т.ч ПДВ 5094,00 грн.; №11/04-03 від 11.04.2011 на суму 27667,80 грн., в т.ч. ПДВ 4611,30 грн.; №14/04-05 від 14.04.2011 на суму 30420,00 грн., в т.ч. ПДВ 5070,00 грн.; №20/04-01 від 20.04.2011 на суму 27396,00 грн. в т.ч. ПДВ 4566,00 грн.; №21/04-02 від 21.04.2011 на суму 17370,00 грн., в т.ч. ПДВ 2898,00 грн.; №5/05-08 від 05.05.2011 на суму 25003,08 грн., в т.ч. ПДВ 4167,18 грн.; №10/05-24 від 10.05.2011 на суму 27248,40 грн., в т.ч. ПДВ 4541,40 грн.; №16/05-14 від 16.05.2011 на суму 28649,70 грн., в т.ч. ПДВ 4744,95 грн.; №16/05-13 від 16.05.2011 на суму 28267,38 грн., в т.ч. ПДВ 4711,23 грн.; №23/05-08 від 23.05.2011 на суму 27933,66 грн., в т.ч. ПДВ 4655,61 грн.; №25/05-08 від 25.05.2011 на суму 12986,40 грн., в т.ч. ПДВ 2164,40 грн.; №27/05-08 від 27.05.2011 на суму 23536,80 грн., в т.ч. ПДВ 3922,80 грн.; №30/09-09 від 30.05.2011 на суму 22344,00 грн., в т.ч. ПДВ 3724,00 грн.; №31/05-11 від 31.05.2011 на суму24679,20 грн., в т.ч. ПДВ 4113,20 грн.; №28/03-08 від 28.03.2011 на суму 24768,00 грн., в т.ч. ПДВ 4128,00 грн.; №23/93-06 від 23.03.2011 на суму 30024,00 грн., в т.ч. ПДВ 5004,00 грн.; №7/06-17 від 07.06.2011 на суму 33122,52 грн., в т.ч. ПДВ 5520,42 грн.;№10/06-16 від 10.06.2011 на суму 28353,24 грн., в т.ч. ПДВ 4725,24 грн.; №15/06-09 від 15.06.2011 на суму 13105,80 грн., в т.ч. ПДВ 2184,30 грн.; №16/06-14 від 16.06.2011 на суму 11599,20 грн., в т.ч. ПДВ 1933,20 грн.; №17/06-10 від 17.06.2011 на суму 309,20 грн., в т.ч. ПДВ 718,20 грн.; №24/06-15 від 24.06.2011 на суму11647,80 грн., в т.ч. ПДВ 1941,30 грн.; №29/06-20 від 29.06.2011 на суму 4924,80 грн., в т.ч. ПДВ 820,80 грн.; №5/07-21 від 05.07.2011 на суму 27406,85 грн., в т.ч. ПДВ 4567,81 грн.; №8/07-09 від 08.07.2011 на суму 15390,72 грн., в т.ч. ПДВ 2565,12 грн.; №11/07-18 від 11.07.2011 на суму 23838,72 грн., в т.ч. ПДВ 3973,12 грн.; №15/07-20 від 15.07.2011 на суму 25497,60 грн., в т.ч. ПДВ 4294,60 грн.; №19/07-15 від 19.07.2011 на суму 24660,48 грн., в т.ч. ПДВ4110,08 грн.; №26/07-7 від 26.07.2011 на суму 26695,68 грн., в т.ч. ПДВ 4449,28 грн.; №29/07-25 від 29.07.2011 на суму 13969,92 грн., в т.ч. ПДВ 2328,32 грн.; №26/07-42 від 26.07.2011 на суму 26695,68 грн., в т.ч. 4449,28 грн.; №15/07-32 від 25497,60 грн., в т.ч. ПДВ 4249,60 грн.; №19/07-37 від 24660,48 грн., в т.ч. ПДВ 4110,08 грн.; №11/07-27 від 11.07.2011 на суму 23838,72 грн., в т.ч. ПДВ 3973,12 грн.; №05/07-7 від 05.07.2011 на суму 27406,85 грн., в т.ч. ПДВ 4567,81 грн.; №08/07-11 від 08.07.2011 на суму 15390,72 грн., в т.ч. ПДВ 2565,12 грн.; /Т.1, арк.спр.213-246, 248-250, 1-3/

- прибуткової накладної №29/07-47 від 29.07.2011 на суму 13969,92 грн., в т.ч. ПДВ 2328,32 грн. /Т.1, арк.спр.247/;

- податкових накладних: №133 від 21.03.2011 на суму 29566,00 грн., в т.ч. ПДВ 492,00 грн.; №159 від 30024,00 грн., в т.ч. ПДВ 5004,00 грн.; №177 від 27900,00 грн., в т.ч. ПДВ 4650,00 грн.; №199 від 28.03.2011 на суму 24768,00 грн., в т.ч. ПДВ 4128,00 грн.; №228 від 31.03.2011 на суму 9729,00 грн., в т.ч. ПДВ 1621,50 грн.; №7 від 01.04.2011 на суму 27590,40 грн., в т.ч. ПДВ 4598,40 грн.; №45 від 07.04.2011 на суму 30564,00 грн., в т.ч. 5094,00 грн.; №64 від 11.04.2011 на суму 27667,80 грн., в т.ч. ПДВ 4611,30 грн.; №109 від 14.04.2011 на суму 30420,00 грн., в т.ч. ПДВ 5070,00 грн.; №165 від 20.04.2011 на суму 27396,00 грн., в т.ч. ПДВ 4566,00 грн.; №181 від 21.04.2011 на суму 17370,00 грн., в т.ч. ПДВ 2895,00 грн.; №54 від 05.05.2011 на суму 25003,08 грн., в т.ч. ПДВ 4167,18 грн.; №55 від 10.05.2011 на суму 27248,40 грн., в т.ч. ПДВ 4541,40 грн.; №128 від 16.05.2011 на суму 28267,38 грн., в т.ч. ПДВ 4711,23 грн.; №129 від 16.05.2011 на суму 28649,70 грн., в т.ч. ПДВ 4744,95 грн.; №273 від 23.05.2011 на суму 27933,66 грн., в т.ч. ПДВ 4655,61 грн., №274 від 25.05.2011 на суму 12986,40 грн., в т.ч. ПДВ 2164,40 грн.; №305 від 27.05.2011 на суму 23536,80 грн., в т.ч. ПДВ 3922,80 грн.; №332 від 30.05.2011 на суму 2344,00 грн., в т.ч. ПДВ 3724,00 грн.; №365 від 31.05.2011 на суму 24679,20 грн., в т.ч. ПДВ 4113,20 грн.; №210 від 07.06.2011 на суму 33122,42 грн., в т.ч. ПДВ на суму 5520,42 грн.; №392 від 16.06.2011 на суму 11599,20 грн., в т.ч. ПДВ на суму 1933,00 грн.; №4309,20 грн., в т.ч. ПДВ 718,20 грн.; №449 від 24.06.2011 на суму 11647,80 грн., в т.ч. ПДВ 1941,30 грн.; №637 від 29.06.2011 на суму 4924,80 грн., в т.ч. ПДВ 820,80 грн.; №365 від 10.06.2011 на суму 28353,24 грн., в т.ч. ПДВ на суму 4725,54 грн.; №391 від 15.06.2011 на суму 13105,80 грн., в т.ч. ПДВ на суму 2184,30 грн.; №188 від 05.07.2011 на суму 27406,85 грн., в т.ч. ПДВ 4567,81 грн.; №205 від 08.07.2011 на суму 15390,72 грн., в т.ч. ПДВ на суму 2565,12 грн.; №229 від 11.07.2011 на суму 23838,72 грн., в т.ч. ПДВ 3973,12 грн.; №254 від 25497,60 грн., в т.ч. ПДВ 4249,60 грн.; №347 від 19.07.2011 на суму 4110,08 грн.; №426 від 26.07.2011 на суму 26695,68 грн., в т.ч. ПДВ 4449,28 грн.; №539 від 29.07.2011 на суму 13969,92 грн., в т.ч. ПДВ на суму 2328,32 грн.; №426 від 26.07.2011 на суму 26695,68 грн., в т.ч. ПДВ на суму 4449,28 грн.; №229 від 11.07.2011 на суму 23838,72 грн., в т.ч. ПДВ на суму 3973,12 грн.; №347 від 19.07.2011 на суму 24660,48 грн., в т.ч. ПДВ на уму 4110,08 грн.; №254 від 15.07.2011 на суму 15.07.2011 на суму 25497,60 грн., в т.ч. ПДВ на суму 4294,60 грн.; №539 від 29.07.2011 на суму 13969,92 грн., в т.ч. ПДВ на суму 2328,32 грн.; №188 від 05.07.2011 на суму 27406,85 грн., в т.ч. ПДВ на суму 4567,81 грн., №205 від 08.07.2011 на суму 15390,72 трн., в т.ч. ПДВ на суму 2565,12 грн. /Т.2, арк.спр.4-44/.

Судом встановлено, що одержану від його контрагентів макулатуру позивач реалізовував:

- згідно з договором поставки №1096/44/0710 Публічному акціонерному товариству «Київський картонно-паперовий комбінат» від 15.07.2010 /Т.2, арк.спр.91-94/, відповідно до якого постачальник (позивач) зобов`язувався впродовж 2010-2011 років поставити і передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах цього договору макулатуру у кількості 4000 тон. На підтвердження здійснення господарської операції до матеріалів справи долучено копії: видаткових накладних, реєстри документів за грудень 2011, січень-травень 2012, акти про приймання макулатури за кількістю та якістю покупцем /Т.2, арк.спр.95-231,232-239/;

- згідно з договором №32 від 05.01.2011 ВАТ «Кохавинська паперова фабрика» (покупець) /Т.2, арк.спр.240-241/, відповідно до якого на протязі терміну дії договору продавець (позивач) зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити товар макулатуру марок МС-7Б та МС-8В вартістю 1500,00 грн. за тону, без ПДВ. На підтвердження здійснення господарської операції до матеріалів справи долучено копії: видаткових накладних /Т.2, арк.спр.231, 242-246/

- згідно з видатковими накладними на ВАТ «Львівкартонпласт» /Т.2, арк.спр.61-68/.

Також позивач до матеріалів долучив копії: журналу складського обліку /Т.2, арк.спр.247-250, Т.3, арк.спр.1-4/, специфікації на поставку товару з контрагентами; свідоцтв контрагентів про їх реєстрацію платниками податку на додану вартість /Т.3, арк.спр.7-20/.

Оцінюючи висновки, сформаовані у акті перевірки від 29.11.2013 судом з`ясовано, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій позивача з його контрагентами, зокрема, базуються на висновках наступних актів стосовно контрагентів позивача:

- №1689/22-8/33499358 від 16.05.2013 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БК «Євробуд» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.08.2011 по 24.11.2011;

- №1788/22.8/37403533 від 23.05.2013 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Інтеграл Ай Ті» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період діяльності з 01.11.2011 по 31.10.2012;

- №1707/22.8/37241554 від 17.05.2013 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БК АТР Груп» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.08.2010 по 31.03.2013;

- №1691/22.8/37635291 від 17.05.2013 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гарант-Буд-Сервіс» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.10.2011 по 30.04.2012;

- №1690/22-8/34029127 від 16.05.2013 про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Один, два, три» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.10.2009 по 30.11.2010;

- №1642/22.8/36520226 від 14.05.2013 про неможливість проведення зустрічної звірки «ТОВ «ЮФ «Фортеця» щодо підтвердження господарських відносин з платниками за період діяльності з 01.01.2011 по 30.09.2011;

- ДПІ у Франківському районі м. Львова «Про проведення аналізу господарської діяльності ПП «Пірует» з питань дотримання податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту в декларацій з податку на додану вартість за період з 01.03.2011 по 31.01.2011 (номер акта не вказаний).

Відповідно до вказаних актів, контрагенти позивача не володіли власними виробничими потужностями, трудовими ресурсами, реальність вчинення господарських операцій ними відсутня, відтак не мали підстав для податкового обліку відповідних господарських операцій.

Також судом зі змісту акта від 29.11.2013 з`ясовано, що в ході проведення перевірки та опрацювання відхилення між сумами податкового кредиту позивача та його контрагентів встановленим програмним продуктом «Система автоматизованого співставлення податкових зобов`язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України в деклараціях по ПДВ встановлено розбіжності по взаєморозрахунках позивача та контрагентів, у розмірах, зазначених у акті перевірки.

Суд вважає за доцільне зауважити, що зустрічна звірка є заходом інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби, в той час, як функція податкового органу щодо контролю за дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, реалізується останніми шляхом проведення перевірок у випадках та в порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення зустрічних звірок, носить інформативний характер. Посилання контролюючого органу на акти про неможливість проведення зустрічних звірок контрагента, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення таких актів будь - які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались, а отже оформлення вказаних актів з відображенням в них окремих відомостей, не відповідають критерію юридичної значимості, та не є допустимими та достовірними доказами в розумінні процесуального Закону.

Крім того, така інформація сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 12.11.2020 у справі №813/8767/14 (провадження № К/9901/19261/18) та від 20.01.2020 у справі №813/1047/15 від (провадження №К/9901/28497/18)

Контролюючий орган на обґрунтування того, що документи, надані позивачем на підтвердження правомірності формування ним даних податкового обліку за оспорюваними операціями, не є достатніми та достовірними, посилався, зокрема, на протоколи допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які значились директорами ТзОВ БТК «Євробуд», ПП ЮФ «Фортеця», ТзОВ «Інтеграл Ай Ті», ТзОВ «БК АТР Груп», ПП «Один, два, три» відповідно. Вказані особи зазначили, що підписували документи за грошову винагороду без розуміння їх змісту та не мали на меті ведення фінансово-господарської діяльності.

У даному випадку суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

До винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в межах кримінального провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Сам факт наявності кримінальних проваджень, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій.

Суд зауважує, що відповідач не надав суду доказів наявності вироків стосовно будь-якого з контрагентів позивача.

З позиції суду, подані позивачем документи свідчать про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) підпадають під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання.

У податкових спорах суди встановлюють чи підтверджують документи і розкривають, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового грошового зобов`язання на підставі таких операцій.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема, якщо предметом спору є достовірність первинних документів, які підтверджують фактичне проведення відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Надані позивачем докази містять необхідні для підтвердження задекларованих показників по операціям з контрагентами, та в своїй сукупності дають підстави стверджувати про реальність вчинення господарських операцій позивача з контрагентами.

У разі виникнення сумнівів у виконанні робіт/надання послуг/постачання товарів та спроможності контрагентів здійснювати господарську діяльність, платник податку з метою доведення правомірності своїх дій щодо формування податкового кредиту та витрат повинен надати суду й інші докази або пояснення, які б у своїй сукупності розкривали зміст господарської операції та підтверджували її фактичне здійснення.

В ході судового розгляду в якості свідка допитано директора підприємства позивача, який обіймав цю посаду станом на момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 , який повідомив суду, що з 2010 року по 20.11.2020 був директором підприємства. Обмін документами між позивачем та контрагентами здійснювався безпосередньо при поставках товару, тоді і здійснював проставляння печаток, документи попередньо скеровувалися електронною поштою. Доставку товару здійснювали контрагенти, а розвантаження - працівники позивача. Товарно-транспортні накладні не підписував, якщо приймав товар, підписував лише видаткові накладні. Товарно-транспортні накладні підписував тоді, коли здійснював реалізацію товару і його відправку як постачальник на ПАТ «Київський картонно-паперовий комбінат», ВАТ «Львівкартонпласт», ВАТ «Кохавинська паперова фабрика».

Первинні документи, якими позивач доводить здійснення господарських операцій з його контрагентами оформлені належним чином, містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів.

Відсутність транспортних документів на перевезення ТМЦ з наслідками формування бази оподаткування ПДВ і податку на прибуток не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки; вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами перевезення. Таким чином, відсутність у позивача ТТН не може бути доказом безтоварності господарських операцій, проведених з контрагентами; факт передачі товару позивачеві та набуття права власності на нього підтверджується належно оформленими актами прийому-передачі товару.

Водночас, сумнівність господарських операцій позивача по вищевказаних контрагентах обґрунтовується податковим органом виключно інформацією, викладеною в інформаційних базах даних податкового органу. Разом з тим, така інформація не ґрунтується на фактах, які встановлені за результатами документальних перевірок контрагентів позивача, а лише містить припущення податкового органу про неможливість здійснення ними господарської діяльності у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженнями, та, як наслідок, відсутність трудових ресурсів та іншого майна, які економічно необхідні для виконання поставок товарів.

Чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх.

Платник не несе відповідальності за дії всіх підприємств та організацій, що беруть участь у багатостадійному процесі сплати податків до бюджету. Податкові органи не вправі тлумачити поняття добросовісності платника як таке, що породжує у останнього додаткові обов`язки, не передбачені чинним законодавством.

Крім того, у комерційній діяльності щодо поставки товарів не завжди вимагається наявність задекларованих власних основних засобів та значної кількості персоналу; звичаями ділового обороту встановлені й інші можливості залучення матеріальних ресурсів без реєстрації в уповноважених органах; при цьому відповідачем не доведено неможливості виконання спірними постачальниками наявними у них силами та засобами договірних зобов`язань.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо. При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас, позивачем підтверджено, що придбані у контрагентів товари використані ним у власній господарській діяльності. Вказане підтверджено і первинними документами, долученими до матеріалів справи. Ба більше, зауважень щодо господарських операцій позивача як постачальника з підприємствами, які придбавали макулатуру, у контролюючого органу не виникало.

Покликання контролюючого органу на можливі порушення норм інших галузей законодавства у розглядуваній справі не впливають на правильність ведення податкового обліку, а тому не можуть свідчити про порушення інтересів держави у фіскальній сфері.

У даному випадку суд також враховує рішення Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03), в якому зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов`язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

У вищевказаному рішенні наголошується й на тому, що платник податків не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також пеню.

Також у рішеннях у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», Європейський суд з прав людини звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням ст. 77 КАС України.

За таких умов, контролюючим органом не доведено статусу фіктивних підприємств - контрагентів позивача, а також не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про обізнаність щодо неправомірної поведінки позивача і його контрагентів та злагодженості дій між ними.

Крім того, будь-яка неправомірна діяльність контрагентів (наприклад, їх «фіктивність», відносини з іншими контрагентами) не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення до відповідальності платника податку, оскільки згідно з ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

Визнання первинних документів та господарських операцій податковим органом недійсними лише із підстав недобросовісності, з позиції відповідача, контрагентів позивача, здійснено ним на підставі припущень в односторонньому порядку, які не породжують факту недійсності фінансових та первинних документів, пов`язаних з виконанням правочинів та здійсненням підприємницької діяльності.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, який застосовується судом з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Отже, суду необхідно дотримуватися позиції, вказаної у п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».

Суд проаналізувавши викладене у сукупності вважає, що наведені податковим органом аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що висновки відповідача, які викладені в акті перевірки від 29.11.2013 вимог податкового законодавства в частині податку на прибуток та податку на додану вартість є безпідставними та такими, що ґрунтуються на неналежних доказах. Тому прийняті на підставі таких висновків податкові повідомлення-рішення від 13.01.2014 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 названого Кодексу у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З врахуванням викладеного, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів порушення позивачем вимог податкового законодавства у спірних правовідносинах, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 294, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 13.01.2014 №.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Личаківському районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області від 13.01.2014 №.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04.12.2020.

Суддя Кравців О.Р.