Справа № 140/2673/19
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/2673/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Місюк І.В.,

представника позивача Парфенюка А.С.,

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) 02.09.2020 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 05.06.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 56127, 97 грн.

В подальшому, 02.10.2019 ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.06.2019 : № про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1528856,25 грн, № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1155417,07 грн, № про збільшення грошового зобов`язання з військового збору у сумі 95905,34 грн, № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 2380,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за результатами планової виїзної перевірки СПД ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 складено акт №9748/03-20-13- 02/ НОМЕР_1 від 11.05.2019, яким встановлено порушення позивачем п.44.1 ст.44 п. і 77.2. п.п. 177.4.1. п.п. 177.4.4 . п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст.177 ПК України, а саме занижено податок з доходів фізичних осіб за 2016-2018 на загальну суму 924333, 65 грн; пункт 189.1 ст. 189, п. 198.5 «г» п. 198.6 ст. 198, п. 199-1, ст. 199, п. 200.1 п. 200.2 ПК України - занижено ПДВ, яке підлягає сплаті до державного бюджету на загальну суму 1223085 грн; п.7.1.2 ст.7, п.8.11 ст.8 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донарахований єдиний внесок в сумі 300730, 67 грн; пп. 1.2, пп.1.3, пп. 1.6 п 16-1 підрозділу 10 Розділу XX перехідних положень ПК України, що призвело до заниження суми оподатковуваного доходу у результаті чого занижено суму військового збору на 76724 грн.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області 05.06.2019 сформовані податкові повідомлення-рішення: № яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковим зобов`язанням на 1 223 085,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 305 771,25грн, а всього на суму 1528856,25 грн; № яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на 924 333,65 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 231 083,42 грн, а всього на суму 1 155 417,07 грн, № яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується за результатами річного декларування на 76724,27 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 19181,07 грн, а всього на суму 95905,34 грн, № яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції на суму 2380,00 грн.

Позивач вважає податкові-повідомлення рішення протиправними, оскільки висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що факт здійснення господарських операцій підтверджується належним чином оформленими документами, які були надані під час перевірки. Зазначає, що викладені в акті перевірки обставини та висновки не можуть бути взяті до уваги і слугувати підставою для висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог податкового законодавства в силу того, що даний акт не відповідає вимогам законодавства.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

У відзивах на позов від 24.09.2019 /№15650/19 (том 1 а.с. 91, 92) та від 22.10.2019 №17378/19 (том 1 а.с. 93-95) представники відповідача заявлені позовні вимоги не визнали та зазначили, що перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності відображених у додатках до податкових декларацій про майновий стан і доходи виявлено їх завищення на загальну суму 8 023 163, 01 грн, а саме: за 2016 рік на 2363 204,05 грн, за 2017 рік на 3 177 410,82 грн, 2018 рік на 2 482 548,14 грн, як такі, що не використані в господарській діяльності ОСОБА_1 та не підтверджені первинними документами.

Зокрема, платником до складу витрат включено придбання будівельних матеріалів, у 2016 році у ТОВ «Озон» бруківки «Креатив» на суму 35 866,00 грн, у ТОВ «Ліхтнер Бетон Луцьк» бетон Т-200 на суму 26625 грн, у 2017 році у ПП «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ЛУЦЬК» штукатурки на суму 40627,50 грн, у 2018 році у ТОВ «Волиньсталь» на суму 14507,55 грн.

Під час перевірки не надано підтверджуючих документів про використання вищезазначених будматеріалів у господарській діяльності платника.

Згідно наданих документів ФОП ОСОБА_1 у 2016 - 2018 роках було придбано дизпалива 353678,78 л для надання послуг екскаватора, бульдозера, лавети для ТзОВ «Цунамі». При цьому, згідно з актами виконаних робіт платником використано дизпалива: за 2016 рік - 11303,6 л, за 2017 рік - 25255 л, за 2018 рік - 31743,9 л. На використання решти дизпалива, підтверджуючих документів (ТТН, шляхових листів, актів виконаних робіт) надано не було, а саме за 2016 рік 137 140,79 л на суму 1 985 471,44 грн, 2017 рік 141001,63 л на суму 2 594 853,49 грн, за 2018р. 7233,88 л на суму 174 313,94 гривень.

Згідно пред`явленого договору позички б/н від 02.10.2013 ФОП ОСОБА_1 у підприємницькій діяльності використовував автомобіль DODGE (державний номер НОМЕР_2 ), який належить гр. ОСОБА_2 . Зазначений договір нотаріально не завірений, що свідчить про його нікчемність. Отже, позивачем неправомірно включено до складу витрат вартість придбаного бензину на загальну суму 104496,56 грн, а саме: за 2016 рік на суму 18948,68 грн, за 2017 рік на суму 67867,18 грн, за 2018 рік на суму 17680,70 грн.

Враховуючи зазначене, перевіркою встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб за 2016-2018 роки на загальну суму 924 333,65 грн, а саме: 2016 - 279 570,92 грн, 2017 - 386475,30 грн, 2018 - 258287,43 грн.

Позивачем також порушено вимоги п.2 ч.1 ст. 7, ч.5 ст.8 Закону № 2464, а саме не нараховано та не сплачено єдиний внесок за 2016-2018 роки на загальну суму 300 730, 67 грн, у зв`язку із заниженням суми чистого оподатковуваного доходу, що є базою для нарахування єдиного внеску.

На підставі вищезгаданого акта перевірки було прийнято рішення від 05.06.2019 № про застосування штрафних санкцій та донарахування органом доходів зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

У поясненнях до позовної заяви від 08.01.2020 за вх.№ 439/20 (том 2 а.с. 102-111) ФОП ОСОБА_1 зазначив, що податковим повідомленням-рішенням від 05.06.2019 № відповідачем збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 924333,65грн.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України, об`єктом оподаткування ПДФО є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Як видно з податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2016 рік з додатком Ф2 до податкової декларації, за 2017рік з додатком Ф2 до податкової декларації, та за 2018 рік з додатком Ф2 до податкової декларації, в яких позивачем самостійно визначено суми ПДФО, зокрема, задекларовано наступні суми елементів бази оподаткування ПДФО:

- за 2016 рік: оподатковуваного доходу 3898366,95 грн і витрат 3833139,76 грн (включаючи витрати які містили ПДВ та які не містили ПДВ, зокрема на заробітну плату), внаслідок чого чистий оподатковуваний дохід становив 65277,19 грн (3898366,95 грн -3833139,76 грн = 65277,19 грн). Сума самостійно визначеного ПДФО становить 11740,89 грн, яку було сплачено до бюджету.

- за 2017 рік: оподатковуваного доходу 5474010,54 грн і витрат 5399848,39 грн (включаючи витрати які містили ПДВ та які не містили ПДВ, зокрема на заробітну плату), внаслідок чого чистий оподатковуваний дохід становив 74162,15 грн (5474010,54 грн-5399848,39 грн = 74162,15 грн). Сума самостійно визначеного ПДФО становить 13349,19 грн, яку було сплачено до бюджету.

- за 2018 рік: оподатковуваного доходу 6285707,56 грн і витрат 6212324,35 грн (включаючи витрати які містили ПДВ та які не містили ПДВ, зокрема на заробітну плату), внаслідок чого чистий оподатковуваний дохід становив 73383,21 грн (6285707,56 грн - 6212324,35 грн = 73383,21 грн). Сума самостійно визначеного ПДФО становить 13208,98 грн, яку було сплачено до бюджету.

З тексту акту перевірки від 11.05.2019 вбачається порядок визначення відповідачем зобов`язання з цього податку у розмірі 924333,65 грн.

Відповідачем виключено з сум документально підтверджених витрат з придбання ТМЦ за 2017-2018 роки ПДВ в розмірі 2500672,77 грн. Відповідач самостійно виключив з витрат такі суми ПДВ:

- за 2016 рік: 637292,50 грн ПДВ (витрати без заробітної плати 3823755,00 грн - 20%= 637292,50 грн)

- за 2017 рік: 874267,41 грн ПДВ (витрати без заробітної плати 5245604,44 грн - 20%=874267,41 грн)

- за 2018 рік: 989112,86 грн ПДВ (витрати без заробітної плати 5934677,16 грн - 20%=989112,86 грн).

Відповідачем виключено з сум документально підтверджених витрат з придбання ТМЦ за 2017-2018 р.р. інші документально підтверджені витрати, зокрема на будматеріал, ДП та на бензин в загальній сумі 4976761,48 грн. Відповідач самостійно виключив з витрат суми таких витрат:

- за 2016 рік: 2066911,12 грн (витрати на будматеріали 62491,00 грн + витрати на ДП 1985471,44 грн + витрати на бензин 18948,68 грн = 2066911,12 грн)

- за 2017 рік: 2703348,17 грн (витрати на будматеріали 40627,50 грн + витрати на ДП 2594853,49 грн + витрати на бензин 67867,18 грн = 2703348,17 грн)

- за 2018 рік: 206502,19 грн (витрати на будматеріали 14507,55 грн + витрати на ДП 174313,94 грн + витрати на бензин 17680,70 грн= 206502,19 грн).

Одночасно відповідачем виключено з сум оподаткованого доходу за 2017-2018р.р. суми ПДВ в загальному розмірі 2609680,84 грн. Внаслідок чого відповідач самостійно встановив такі розміри оподатковуваного доходу:

- за 2016 рік: оподатковуваний дохід встановлений відповідачем - 3246639,13грн (3898366,95 грн-20%= 3246639,13 грн).

- за 2017 рік: оподатковуваний дохід встановлений відповідачем - 4561675,45 грн (5474010,54 грн -20%=4561675,45 грн).

- за 2018 рік: оподатковуваний дохід встановлений відповідачем - 5238089,63 грн (6285707,56 грн -20% = 5238089,63 грн).

Замість загальної за 2016-2018 р.р. суми оподатковуваного доходу в розмірі 15658085,05грн, відповідач визначив оподатковуваний дохід у розмірі 13048404,21 грн.

Таким чином, відповідач самостійно визначив різницю між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами (чистий оподатковуваний дохід):

- за 2016 рік: у розмірі 2119702,99 грн, замість задекларованої 65227,19 грн.

- за 2017 рік: у розмірі 2739442,64 грн, замість задекларованої 74162,15 грн.

- за 2018 рік: у розмірі 221380,33 грн, замість задекларованої 73383,21 грн.

Відповідно самостійно донараховану суму податкового зобов`язання з ПДФО відповідач визначав з самостійно визначених різниць (чистого оподатковуваного доходу).

Однак, відповідачем під час самостійного визначення допущено ряд помилок та порушень норм ПК України.

Зокрема, відповідач внаслідок неправильних підрахунків невірно визначив суму донарахованого податку, яка міститься в податковому повідомленні-рішенні від 05.06.2019 №. Внаслідок арифметичного розрахунку сума визначеного ПДФО становить 914494,67 грн, а не 924333,65 грн. Таким чином відповідач допустив помилку зайво донарахувавши 9838,9 8грн.

Як вбачається з фактичних обставин справи, підтверджених письмовими доказами (деклараціями), позивачем було сплачено 38299,06 грн ПДФО за 2016-2018 роки (графа 8 Таблиці №1).

Однак, як вбачається з розрахунків, відповідач не врахував сплачений позивачем до бюджету ПДФО і не відняв його з донарахованої суми податку. Таким чином донарахована відповідачем сума ПДФО більша 38299,06 грн.

Відповідач виключив з сум документально підтверджених витрат з придбання ТМЦ за 2017- 2018 роки ПДВ в розмірі 2500672,77 грн.

Як вказано вище, та вбачається з матеріалів перевірки, виключення ПДВ з витрат відповідач вчинив шляхом виключення 20-ти відсотків від сум витрат основних та інших, вказаних в деклараціях.

Однак відповідач невірно здійснив виключення сум ПДВ, оскільки частина документально підтверджених витрат, понесених позивачем в процесі господарської діяльності, не містила ПДВ.

В акті перевірки від 11.05.2019 відсутній опис структури документально підтверджених витрат, оскільки відповідач їх не вивчав. А тому крім витрат які містили в собі ПДВ, виключив ПДВ і з витрат, які не містили податку, оскільки іншою стороною частини господарських відносин були особи, що не були зареєстровані платниками ПДВ.

Позивач вказує на те, що документально підтверджені витрати за 2016-2018 роки повною мірою підтверджуються такими первинними документами як реєстри податкових накладних, видаткові накладні, акти списання, товаро-транспортні накладні та інші, які надавались перевіряючому під час проведення перевірки та долучені позивачем до матеріалів адміністративної справи.

З наведених підстав просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 06.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 04.11.2019 об`єднано в одне провадження справи №140/2673/19 та №140/2948/19, а об`єднаній справі присвоєно номер №140/2673/19.

Ухвалою суду від 04.11.2019 допущено заміну первісного відповідача Головного управління ДФС у Волинській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Волинській області.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 вирішено судовий розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено у даній справі підготовче засідання на 18.11.2019.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій на тридцять днів.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті, розгляд якої в подальшому відкладався за клопотанням представників сторін.

Ухвалою суду від 24.11.2020 провадження у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Волинській області в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 05.06.2019 № закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову у частині позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та додатково пояснив, що ФОП ОСОБА_1 під час перевірки на усну вимогу ревізора-інспектора Гаврилюка В.С. надавались усі оригінали первинних документів щодо підтвердження доходів та витрат за перевіряємий період. Такі документи також були долучені до заперечень до акту перевірки та до матеріалів адміністративної справи. Крім того, просив врахувати, що відповідач не надавав жодного письмового запиту з проханням (чи вимогою) надати первинні документи, що свідчить про те, що такі документи були надані позивачем у повному обсязі. Крім того, щодо договору позички від 02.10.2013 автомобіля Dodge зазначив, що в акті перевірки від 11.05.2019, та в запереченнях від 06.07.2020 №3147/03-20-08-02-10 відповідач стверджує про неправомірність включення позивачем до валових витрат вартості бензину в період 2016-2018 роках на загальну суму 104496,56 грн. Вказане не відповідає дійсності у зв`язку із тим, що позивач не включав до складу валових витрат вартості бензину вказаного автомобіля взагалі. Придбаний бензин було використано позивачем після 2018 року. Зберігався придбаний бензин у цистернах, які належать ФОП ОСОБА_1 на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, в даному випадку має місце договір позички транспортного засобу. Частиною 4 ст.828 ЦК України встановлено, що договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Підпункт "Ь" ст. 1 «Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (дата приєднання Україною 07.09.2005) визначає, що термін «автомобіль» означає будь-який самохідний автотранспортний засіб, що зазвичай використовується для автомобільних перевезень людей чи вантажів або для буксирування дорогами транспортних засобів, що використовуються для перевезення людей чи вантажів; цей термін не охоплює сільськогосподарські трактори. Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким чином, автомобілі належать до наземних самохідних транспортних засобів, а тому допускається можливість укладення між фізичною особою та юридичною особою договору позички автомобіля для передачі його в користування юридичній особі без нотаріального посвідчення. Вказана позиція висловлена у постановах Верховного суду від 18.11.2019 у справі № 812/1823/17 та від 09.07.2020 у справі № 640/1834/19. Крім того, вважає, що відповідачем грубо порушено Порядок оформлення результатів документальних перевірок.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з мотивів та підстав, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 21.01.2014, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є платником податків та перебуває на обліку в Луцькій ГУ ДПС у Волинській області.

В період з 11.04.2019 по 02.05.2019 головними державними ревізорами-інспекторами відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Волинській області, відповідно до наказу від 28.03.2019 №1189, плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання та направлень на перевірку №1098, №1099 від 09.04.2019, №1151 від 10.04.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку СПД ОСОБА_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 за результатами якої складено акт № 9748/03-20-13-02/ НОМЕР_1 від 11.05.2019 (том 1 а.с. 9-42).

Згідно з висновками проведеної перевірки позивачем порушено, зокрема:

- п. 44.1 ст. 44 п. і 77.2. п.п. 177.4.1. п.п. 177.4.4 . п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст.177 ПК України, а саме занижено податок з доходів фізичних осіб за 2016-2018 на загальну суму 924333, 65 грн;

- пункт 189.1 ст. 189, п. 198.5 «г» п. 198.6 ст. 198, п. 199-1, ст. 199, п. 200.1 п. 200.2 ПК України - занижено ПДВ, яке підлягає сплаті до державного бюджету на загальну суму 1223085 грн;

- п. 7.1.2 ст. 7, п. 8.11 ст. 8 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в результаті чого донарахований єдиний внесок в сумі 300730, 67 грн;

- пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.6 п 16-1 підрозділу 10 Розділу XX перехідних положень ПК України, що призвело до заниження суми оподатковуваного доходу у результаті чого занижено суму військового збору на 76724 грн;

- п. 1. ст. 120, ст. 201 ПК України, а саме ФОП ОСОБА_1 не реєструвались податкові накладні в ЄРПН від реаліції товарів за період з 03.2016 по 12.2018.

- п.22.1 статті 22. п.63.3 ст. 63 ПКУ та п. 8.4 розділу VIII Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 №462), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.05.2014 за №503/25280, а саме не подання повідомлення за формою №20-ОПП .

Позивачем до ГУ ДФС у Волинській області були подані заперечення на акт документальної планової перевірки № 9748/03-20-13-02/ НОМЕР_1 від 11.05.2019, до яких були додані наступні первинні документи: додаток №1 від 21.05.2019; договір позики №1 від 09.04.2015; додаток до договору №1 від 09.04.2015; акт взаємозаліку в рахунок погашення боргу до договору від 14.10.2016; накладні на пісок за 2016 рік у кількості 56 аркушів; ТТН за 2016 рік ( 118 аркушів); ТТН за 2017 рік - (152 аркуші); ТТН за 2018 рік (186 аркушів), а всього - 516 аркушів (том 1 а.с. 43-46).

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області 05.06.2019 сформовані податкові повідомлення-рішення:

№, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковим зобов`язанням на 1 223 085,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 305 771,25 грн, а всього на суму 1528856,25 грн (том 1 а.с. 95);

№, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на 924 333,65 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 231 083,42 грн, а всього на суму 1 155 417,07 грн (том 1 а.с. 97);

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується за результатами річного декларування на 76724,27грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 19181,07 грн, а всього на суму 95905,34 грн (том 1 а.с. 98);

№, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції на суму 2380,00 грн (том 1 а.с. 99).

Крім того, ГУ ДФС у Волинській області прийнято рішення від 05.06.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску згідно з яким ФОП ОСОБА_1 донараховані штрафні санкції у розмірі 56127, 97 грн (том 1 а.с. 55).

Також позивачу надіслано вимогу №Ф- від 05.06.2019 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 300 730, 67 грн (том 1 а.с. 56)

15.07.2019 позивачем на вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- та на рішення № про застосування штрафних санкцій, подано до ДФС України скаргу, в якій він просив скасувати вказані вимогу та рішення в повному обсязі (том 1 а.с. 57-59).

19.08.2019 ДФС України прийнято рішення №39829/6/99-99-11-05-02-25, яким скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено частково - вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 05.06.2019 скасовано та прийнято рішення вважати відкликаною з дня прийняття даного рішення, а рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 05.06.2019 залишено без змін. Зобов`язано ГУ ДФС у Волинській області сформувати та направити нову вимогу відповідно до вимог чинного законодавства.

15.07.2019 позивачем також було подано скаргу на податкові-повідомлення рішення №, №, №, № , №. Однак, рішенням ДФС України від 10.09.2019 податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга ФОП ОСОБА_3 - без задоволення (том 1 а.с. 62-68 (справа № 140/ 2948/19)).

Як вбачається з акту перевірки № 9748/03-20-13-02/ НОМЕР_1 від 11.05.2019 під час правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності відображених у додатках до податкових декларацій про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 виявлено завищення таких витрат на загальну суму 8 023 163, 01 грн, а саме: за 2016 рік на 2363 204,05 грн, за 2017 рік на 3 177 410,82 грн, 2018 р.- 2 482 548,14 грн, як такі, що не використані ФОП ОСОБА_1 у господарській діяльності та не підтверджені первинними документами.

В акті перевірки зазначено, що платником до складу витрат включено придбання будівельних матеріалів, зокрема у 2016 році у ТОВ «Озон» бруківки «Креатив» на суму 35 866,00 грн, у ТОВ «Ліхтнер Бетон Луцьк» бетон Т-200 на суму 26625 грн, у 2017 році у ПП «ЦЕНТР КОМПЛЕКТАЦІЇ ЛУЦЬК» штукатурки на суму 40627,50 грн, у 2018 році у ТОВ «Волиньсталь» на суму 14507,55 грн.

Під час перевірки не надано підтверджуючих документів про використання вищезазначених будматеріалів у господарській діяльності платника.

Згідно наданих документів ФОП ОСОБА_1 у 2016 - 2018 роках було придбано дизпалива 353678,78 л для надання послуг екскаватора, бульдозера, лавети для ТзОВ «Цунамі». При цьому, згідно з актами виконаних робіт платником використано дизпалива: за 2016 рік - 11303,6 л, за 2017 рік - 25255 л, за 2018 рік - 31743,9 л. На використання решти дизпалива, підтверджуючих документів (ТТН, шляхових листів, актів виконаних робіт) надано не було, а саме: за 2016 рік 137 140,79 л на суму 1 985 471,44 грн, 2017 рік 141001,63 л на суму 2 594 853,49 грн, за 2018 рік 7233,88 л на суму 174 313,94 грн.

Згідно пред`явленого договору позички б/н від 02.10.2013 ФОП ОСОБА_1 у підприємницькій діяльності використовував автомобіль DODGE (державний номер НОМЕР_2 ), який належить гр. ОСОБА_2 . Зазначений договір нотаріально не завірений, що свідчить про його нікчемність. Отже, позивачем неправомірно включено до складу витрат вартість придбаного бензину на загальну суму 104496,56 грн, а саме: за 2016 рік на суму 18948,68 грн, за 2017 рік на суму 67867,18 грн, за 2018 рік на суму 17680,70 гривень.

Враховуючи зазначене перевіркою встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб за 2016-2018 роки на загальну суму 924 333,65 грн, а саме: 2016 - 279 570,92 грн, 2017 - 386475,30 грн, 2018 - 258287,43 грн. А також зроблено висновок про заниження СПД ОСОБА_1 податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 1222536, 31 грн.

Суд не погоджується з висновками контролюючого органу з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Відповідно до пункту 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Порядок оподаткування доходів отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності встановлений статтею статті 177 ПК України.

Підпунктами 177.1, 177.2 статті 177 ПК України визначено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до підпунктів 177.4.1 - 177.4.4 пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

З аналізу положень вищенаведених норм податкового законодавства вбачається, що витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 05.06.2019 суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 на порушення вимог підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України не нараховано податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, за товарно-матеріальними цінностями, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, та використання яких не пов`язано із господарською діяльністю платника податку, внаслідок чого встановлено їх заниження на загальну суму 1223085 гривень.

В ході проведення перевірки перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 придбавав бензин А-92, А-95, Мустанг-92-Євро, палету, бруківку «Креатив», бетон М-200, штукатурку, металочерепицю ОПАЛ, які не використовувалися у господарській діяльності.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 199.1 статті 199 ПК України, у разі якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях.

Згідно з пунктом 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

При цьому під господарською діяльністю розуміється діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Кодексу).

Водночас статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З акту перевірки №9748/03-20-13- 02/ НОМЕР_1 від 11.05.2019 слідує, що у ньому відсутні дані щодо переліку господарських операцій та переліку первинних документів (договорів, видаткових накладних, платіжних документів, товарно-транспортних накладних та інших), які за даними перевірки правомірно віднесені до складу валових витрат та на підставі яких відповідачем підтверджено задекларовані ФОП ОСОБА_1 витрати за 2016-2018 роки, а також відсутні додатки до акту перевірки з переліком таких первинних документів.

Судом встановлено, що в акті перевірки №9748/03-20-13- 02/ НОМЕР_1 від 11.05.2019 відсутній систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень позивачем норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. В акті не викладено обставин діяльності платника податків ФОП ОСОБА_1 , які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, хоча такі факти повинні бути викладені в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів. Зокрема, в акті перевірки (абзац 1 сторінка 11 акту) вказано: «при перевірці встановлено, що платником до складу валових витрат включалися витрати з придбання ТМЦ, які включали суми ПДВ в результаті чого ОСОБА_1 завищено витрати за 2016 рік на суму 296267,93 грн, за 2017рік на суму 474 102,65 грн, за 2018 рік на суму 2 276 045,95 грн. При цьому відповідач не зазначив в яких саме періодах в 2016-2018 роках, тобто в яких місяцях, календарних днях і за якими саме господарськими операціями відбулося, на його думку, завищення витрат позивачем. В абзаці 5 сторінки 22 акту перевірки вказано: «відповідно до наданих СПД ОСОБА_1 на перевірку первинних бухгалтерських та податкових документів та залишків піску перевіркою було визначено залишки піску, які повинні були обліковуватись у СПД ОСОБА_1 станом на 31.12.2018, становлять 14964,14 м.куб. на суму 180 713,15 грн ПДВ. Як видно з змісту таблиці, яка міститься під цим абзацом, позивачем придбано протягом 2016-2018 роках піску в об`ємі 87454,55 м.куб., і при цьому, на думку відповідача, залишок піску станом на 31.12.2018 становив 14964,14 м.куб., щодо якого відповідач не виявив первинних документів про його реалізацію. При цьому відповідач не зазначив в яких саме періодах в 2016-2018 роках, тобто в яких місяцях, календарних днях і за яких саме за змістом господарських операціях та яким покупцям відбулася реалізація піску в об`ємі 72508,41 м.куб. піску (87454,55-14964,14), що унеможливлює встановлення періодів та дат в яких, на думку відповідача, реалізації 14964,14 м.куб. піску не відбувалося. Таким чином, з акту перевірки від 11.05.2019 не вбачається, за які періоди і які саме докази свідчать про заниження позивачем витрат по кожному з трьох охоплених перевіркою років.

В абзаці 8 сторінки 22 акту перевірки від 23.05.2019 вказано: відповідно до наданих СПД ОСОБА_1 на перевірку первинних бухгалтерських та податкових документів перевіркою було визначено залишки дизельного палива, які повинні були обліковуватись у СПД ОСОБА_1 станом на 31.12.2018, становлять 285 376,28 л на суму 998 216,13 грн. ПДВ.

Як видно з змісту таблиці, яка міститься під цим абзацом, позивачем придбано протягом 2016-2018 роках дизельного палива у кількості 353 678,78 л, і при цьому залишок дизельного палива станом на 31.12.2018 становив 285 376,28 л, щодо якого відповідач не виявив первинних документів про його використання. При цьому відповідач не зазначив в яких саме періодах в 2016-2018 роках, тобто в яких місяцях, календарних днях і за яких саме за змістом господарських операціях відбулося використання дизельного палива в кількості 68302,50 л (353678,78-285376,28), що унеможливлює встановлення періодів та дат в яких, на думку відповідача, використання 285 376,28 л дизельного палива не відбувалося.

Таким чином, в акті перевірки відсутні відомості (дані) по яких саме господарських операціях не підтверджено витрати пов`язані з підприємницькою діяльністю, не зазначено період (місяць, квартал) діяльності позивача та операцію, в результаті якої здійснено це порушення. Відсутні також додатки до акту перевірки з переліком первинних документів по яких виявлені порушення та які за даними перевірки не враховані до складу валових витрат.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем до суду надано копії первинних документів, які підтверджують витрати за 2016-2018 роки, задекларовані ФОП ОСОБА_1 .

Документально підтверджені витрати за 2016 рік підтверджуються наступними первинними документами: реєстрами податкових накладних від «Вог Рітел» ТзОВ на суму 694991,07 грн (оплата за ДП) з ПДВ, видатковими накладними від ФОП ОСОБА_4 №7 від 12.01.2016, №6 від 21.01.2016, №7 від 03.02.2016, №9 від 04.02.2016 №11 від 08.02.2016, №14 від 15.02.2016, №15 від 29.02.2016, №16 від 14.03.2016, №22 від 08.04.2016, №23 від 13.04.2016, №26 від 18.04.2016, №30 від 24.04.2016, №32 від 27.04.2016, №33 від 27.04.2016, №31 від 27.04.2016, №25 від 17.04.2016, №36-1 від 25.05.2016, №38 від 27.05.2016, №39 від 09.06.2016, №40 від 13.06.2016, №43 від 22.06.2016, №45 від 06.07.2016, №52 від 14.07.2016, №54 від 25.07.2016, №56 від 27.07.2016, №59 від 12.08.2016, №61 від 18.08.2016, №63 від 26.08.2016, №57 від 03.08.2016, №66 від 06.09.2016, №67 від 07.09.2016, №72 від 26.09.2016, №73 від 27.09.2016, №75 від 03.10.2016, №78 від 07.10.2016, №80 від 17.10.2016, №81 від 17.10.2016, №82 від 20.10.2016, №84 від 27.10.2016, №86 від 02.11.2016, №90 від 23.11.2016, №95 від 21.12.2016 на загальну суму 789330,00 грн (оплата за пісок) без ПДВ, реєстрами податкових накладних від Філія «Центр управління промисловістю» ПАТ "Укрзалізниця" Радошинський кар`єр» на суму 224028,00 грн (оплата за пісок) з ПДВ, від «Панхім» ТзОВ на суму 136498,02 грн (оплата за ДП) з ПДВ, від «Баядера Логістік» ТзОВ на суму 6130,92 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Північ-Центр ЛТД» ТзОВ Луцька філія на суму 3604,38 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Волинський автоцентр «Камаз» ТзОВ на суму 14209,86 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від «Прод-Транс» ТзОВ на суму 1406,88 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від «Волиньобленерго» ПАТ на суму 45882,43 грн (оплата за електроенергію) з ПДВ, від «Західенергопостач» ТзОВ АЗС №13 на суму 226197,74 грн (оплата за ДП) з ПДВ, від «Озон» ТзОВ на суму 43039,20 грн (оплата за бруківку) з ПДВ, від «Істерн Беверідж Тредінг» ТзОВ Волинська філія на суму 7971,96 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Комерційна компанія «Альфа-Маз» ПП на суму 8280,00 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від ОСОБА_5 ФОП на суму 1100,00 грн. (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від «Полісся-Трейд» ТзОВ на суму 3966,12 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Ліхтнер Бетон Луцьк» ТзОВ на суму 31950,00 грн (оплата за бетон товарний) з ПДВ, від «Світязь» ПВТП на суму 4481,34 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Аветра» ТзОВ на суму 1575823,85 грн (оплата за ДП) з ПДВ, товарним чеком від 02.04.2016 р від ОСОБА_6 ФОП на суму 5840,00 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) без ПДВ.

Отже, в 2016 році документально підтверджено витрат основних та інших на загальну суму 3824731,77 грн з ПДВ та без ПДВ.

Крім того, представник позивача пояснив, що ФОП ОСОБА_4 у 2016 році не був зареєстрований як платник ПДВ, що підтверджується витягом з даних реєстру платників ПДВ, а зареєструвався як платник ПДВ 01.12.2017, а також враховуючи той факт, що ФОП ОСОБА_6 у 2016 році не був зареєстрований як платник ПДВ, з витрат, понесених позивачем як оплату за придбаний у них товар, виключати ПДВ не було підстав.

Таким чином, у 2016 році розмір ПДВ у складі документально підтверджених витрат основних та інших становить не 637292,50 грн, а 504926,96 грн (витрати 2016 рік 3824731,77 грн - оплата ФОП ОСОБА_4 789330,00 грн - оплата ФОП ОСОБА_6 5840,00 грн = 3029561,77 грн / 6 = 504926,96 грн).

Документально підтверджені витрати за 2017 рік підтверджуються наступними первинними документами: реєстрами податкових накладних від «Волинський автоцентр «Камаз» ТзОВ на суму 17949,60 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від «Леол» ПФ на суму 12806,82 грн (оплата за шини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від «Вог Трейд» ТзОВ на суму 522991,31 грн (оплата за ДП) з ПДВ, від ОСОБА_5 ФОП (оплата за запчастини) на суму 170985,00 грн з ПДВ, від «Торгова промислова компанія «Арсен» ПП на суму 78037,21 грн (оплата за шини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від «Панхім» ТзОВ на суму 36004,50 грн (оплата за ДП) з ПДВ, від «Ойл Груп» ТзОВ на суму 1800,00грн (оплата за оливу моторну до вантажних автомобілів) з ПДВ, від ОСОБА_7 ФОП на суму 3721,68 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від ОСОБА_8 ФОП на суму 3215,00 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ від «Євро Пауер» ТзОВ на суму 10493,50 грн (оплата за ДП) з ПДВ, від «Аветра» ТзОВ на суму 1960180,31грн (оплата за ДП) з ПДВ, від «Центр комплектації «Луцьк» ПП на суму 48753,00 грн (оплата за металочерепицю) з ПДВ, від «Західенергопостач» ТзОВ на суму 1127346,07 грн (оплата за ДП) з ПДВ, видатковими накладними від ФОП ОСОБА_4 №5 від 28.02.2017, №7 від 03.03.2017, №7 від 14.03.2017, №10 від 21.03.2017, №11 від 22.03.2017, №14 від 30.03.2017, №17 від 06.04.2017, №18 від 07.04.2017, №20 від 11.04.2017, №21 від 19.04.2017, №22 від 21.04.2017, №24 від 03.05.2017, №26 від 10.05.2017, №25 від 10.05.2017, №29 від 22.05.2017, №31 від 30.05.2017, №32 від 06.06.2017, №33 від 08.06.2017, №35 від 12.06.2017, №36 від 13.06.2017, №38 від 20.06.2017, №39 від 21.06.2017, №42 від 30.06.2017, №43 від 03.07.2017, №46 від 10.07.2017, №47 від 13.07.2017, №48 від 14.07.2017, №49 від 20.07.2017, №51 від 21.07.2017, №52 від 25.07.2017, №53 від 26.07.2017, №56 від 01.08.2017, №57 від 09.08.2017, №58 від 15.08.2017, №60 від 23.08.2017, №63 від 31.08.2017, №64 від 04.09.2017, №67 від 08.09.2017, №69 від 15.09.2017, №71 від 25.09.2017, №72 від 02.10.2017, №77 від 11.10.2017, №78 від 13.10.2017, №80 від 20.10.2017, №81 від 23.10.2017, №83 від 01.11.2017, №85 від 02.11.2017, №86 від 06.11.2017, №87 від 06.11.2017 на загальну суму 1064500,00 грн (оплата за пісок) без ПДВ, реєстрами податкових накладних від «Волиньгаз» ПАТ на суму 6611,81 грн (оплата за газ) з ПДВ, від «Волиньгаззбут» ТзОВ на суму 41238,13 грн (за постачання газу) з ПДВ, від «Волиньобленерго» ПАТ на суму 53374,74 грн (оплата за електроенергію) з ПДВ, від «Підприємства житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області (ПЖКГ)» на суму 6516,47 грн (оплата за водовідведення) з ПДВ. від «Полісся Трейд» ТзОВ на суму 4782,72 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Північ-Центр ЛТД» ТзОВ Луцька філія на суму 15061,57 грн. (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від ОСОБА_9 ФОП на суму 4477,60 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Лого-Транс» ТзОВ на суму 8059,56 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Істерн Беверідж Тредінг» ТзОВ Волинська філія на суму 5312,64 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Світязь» ПВТП на суму 6943,74 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «ТД «Міжрегіональні ресурси» ТзОВ на суму 29559,17 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Дільниця благоустрою Рожищенської міської ради» КП на суму 4823,60 грн (оплата за вивіз сміття) з ПДВ.

Отже, в 2017 році документально підтверджено витрат основних та інших на загальну суму 5245545,75 грн з ПДВ та без ПДВ. Ця сума є меншою за задекларовану на 58,69 грн, однак вона не перевищує задекларовані витрати і не призводить до заниження сплаченого ПДФО.

Таким чином, у 2017 році розмір ПДВ у складі документально підтверджених витрат основних та інших становить не 874267,41 грн, а 696840,96 грн (витрати 2017 р. 5245545,75 грн - оплата ФОП ОСОБА_4 1064500,00 грн = 4181045,75 грн / 6=696840,96грн).

Документально підтверджені витрати за 2018 рік підтверджуються наступними первинними документами: реєстрами податкових накладних від «Західенергопостач» ТзОВ АЗС №13 на суму 1929919,10 грн (оплата за ДП) з ПДВ, від ОСОБА_5 ФОП на суму 17,00 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від ФОП ОСОБА_4 (оплата за пісок) на суму 1758735,00 грн з ПДВ, від «Вог Трейд» ТзОВ на суму 26450,00 грн (оплата за ДП) з ПДВ, від «Волинський автоцентр «Камаз» ТзОВ на суму 8084,70 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від «Торгова промислова компанія «Арсен» ПП на суму 13440,00 грн (оплата за шини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від «ВПМК-Трейд» ТзОВ на суму 31979,37 грн (оплата за ДП) з ПДВ, від «Лівайн Торг» ТзОВ на суму 47090,00 грн (оплата за ДП) з ПДВ, від «Вігор Луцьк» ТзОВ на суму 5017,97 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від «Преміум Тракс Луцьк ЛТД» ТзОВ на суму 17369,63 грн (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) з ПДВ, від «Волиньсталь» ТзОВ на суму 17409,06 грн (оплата за металочерепицю) з ПДВ, квитанціями до прибуткових касових ордерів від ОСОБА_10 ФОП №3 від 16.05.2018, №3/1 від 22.05.2018, №1 від 04.05.2018, №2 від 10.05.2018, №5 від 12.06.2018, №6 від 18.06.2018, №7 від 03.07.2018, №9 від 18.07.2018, №8 від 10.07.2018, №10 від 25.07.2018, №11 від 03.08.2018, №12 від 09.08.2018, №4 від 10.08.2018, №13 від 21.08.2018, №14 від 30.08.2018, №15 від 03.09.2018, №16 від 10.09.2018, №17 від 19.09.2018, №18 від 27.09.2018, №1 від 02.10.2018, №2 від 16.10.2018, №23 від 01.11.2018, №24 від 09.11.2018, №25 від 22.11.2018, №22 від 16.10.2018 (за оренду навантажувача) на загальну суму 1096960,06 грн. без ПДВ. від ОСОБА_11 ФОП №1 від 04.12.2018, №2 від 10.12.2018р., №3 від 24.12.2018, №4 від 17.12.2018, №5 від 28.12.2018 (оплата за будівельні роботи, покрівля даху) на загальну суму 201570,00 грн. з ПДВ, реєстрами податкових накладних від «Аветра» ТзОВ на суму 59245,50 грн. (оплата за ДП) з ПДВ, від «Галичина-Табак» ТзОВ на суму 895,50 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Підприємства житлово-комунального господарства Рожищенського району Волинської області (ПЖКГ)» на суму 11901,85 грн (оплата за водовідведення) з ПДВ, від «Дільниця благоустрою Рожищенської міської ради» КП на суму 2414,42 грн (оплата за вивіз сміття) з ПДВ, від «Волиньгаз» ПАТ на суму 7372,25 грн (оплата за газ) з ПДВ, від «Волиньгаззбут» ТзОВ на суму 57905,24 грн (за постачання газу) з ПДВ, від «Волиньобленерго» ПАТ на суму 59666,05 грн (оплата за електроенергію) з ПДВ, від ОСОБА_9 ФОП на суму 6064,59 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Північ-Центр ЛТД» ТзОВ Луцька філія на суму 3616,60 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «Світязь» ПВТП на суму 7386,30 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, від «ТД «Міжрегіональні ресурси» ТзОВ на суму 51325,50 грн (оплата за алкогольні напої) з ПДВ, видатковою накладною №15 від 04.05.2018 від ОСОБА_12 ФОП (за катки) на суму 66300,00 грн без ПДВ, товарними чеками від ОСОБА_6 ФОП від 12.05.2018, від 20.07.2018, від 11.07.2018, від 08.08.2018, від 15.08.2018, від 22.05.2018, від 06.06.2018, від 14.06.2018, від 05.09.2018, від 10.10.2018, від 06.11.2018 (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) на загальну суму 66535,00 грн без ПДВ, від ОСОБА_13 ФОП №381 від 10.09.2018, №384 від 11.09.2018, №469 від 11.10.2018, №537 від 07.11.2018, №597 від 13.12.2018 (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) на загальну суму 69964,00 грн без ПДВ, від ОСОБА_14. ФОП від 16.05.2018, від 15.06.2018, від 15.06.2018, від 20.06.2018, від 04.07.2018, від 14.07.2018, від 13.09.2018, від 20.09.2018 (оплата за будматеріали) на загальну суму 21512;00 грн. без ПДВ, від ОСОБА_15 ФОП від 12.08.2018, від 16.08.2018 (оплата за будматеріали) на загальну суму 2285,00 грн без ПДВ, від ОСОБА_16 ФОП №214 від 08.10.2018, №265 від 20.11.2018, №309 від 18.12.2018 (оплата за системи відеоспостереження) на загальну суму 51470,00 грн без ПДВ, від ОСОБА_17 ФОП від 11.07.2018 №18 (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) на суму 137,00 грн без ПДВ, від ОСОБА_18 ФОП від 08.10.2018, 12.12.2018, 14.12.2018 (оплата за оливу моторну) на загальну суму 24836,00 грн без ПДВ, видатковими накладними від «Волиньагропромбуд» ПП №5876 від 01.02.2018 (оплата за ліхтарі габаритні) на суму 355,00 грн. без ПДВ, від ОСОБА_19 ФОП №1 від 07.07.2018 (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) на суму 1550,00 грн без ПДВ, від ОСОБА_20 ФОП №40 від 30.10.2018 (оплата за щебінь) на суму 2416,00 грн без ПДВ, від ОСОБА_21 №8709 від 17.05.2018, №1011 від 08.06.2018 (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) на загальну суму 4120,00 грн з ПДВ, від ОСОБА_22 №1410 від 26.01.2018 (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) на суму 3360,00 грн з ПДВ, від ОСОБА_23 ФОП №29175 від 19.05.2018 (оплата за запчастини до вантажних автомобілів) на суму 1250,00 грн без ПДВ, рахунком від «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ПРАТ №3342367 від 03.10.2018 (оплата страхового платежу) на суму 1354,32 грн з ПДВ, платіжним дорученням для ГУ ДКСУ у Волинській області №32 від 27.06.2018 (оплата за ліцензію на право роздрібної торгівлі) на суму 8000,00 грн без ПДВ, рахунком від «Призма» ПП від 17.08.2018, №64 від 30.11.2018 (оплата за обслуговування РРО) на суму 1080,00 грн без ПДВ.

Отже, в 2018 році документально підтверджено витрат основних та інших на загальну суму 5934760,01 грн. з ПДВ та без ПДВ. Ця сума є меншою за задекларовану на 82,85 грн, що є арифметичною помилкою під час складання декларації, однак вона не перевищує задекларовані витрати і не призводить до заниження сплаченого ПДФО.

Представник позивача пояснив, що враховуючи той факт, що ФОП ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , «Волиньагропромбуд» ПП, ФОП ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_25 у 2018 році не були зареєстровні як платники ПДВ, а оплата за ліцензію на продаж алкогольних напоїв не містить ПДВ, з витрат, понесених позивачем як оплата за придбаний товар, виключати ПДВ не було підстав.

З первинних документів, долучених представником позивача до матеріалів адміністративної справи, вбачається, що вони оформлені відповідно до вимог Податкового кодексу України, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

Судом не встановлено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського обліку. Факт придбання товарів позивачем, доставки, повної оплати та подальшого використання в господарській діяльності підтверджується наявними в матеріалах справи первинними документами бухгалтерського обліку, не заперечено і не спростовано відповідачем

Суд констатує, що акт перевірки №9748/03-20-13- 02/ НОМЕР_1 від 11.05.2019, на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, складений з грубими порушеннями Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичним особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів №395 від 14.03.2013 (далі Порядок № 395).

Зокрема, відповідно до пунктів 1.5, 1.6, 1.7 Порядку №395 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до підпунктів 2.3.2.1, 2.3.2.2, 2.3.2.3 Порядку № 395 результати документальної перевірки дотримання податкового законодавства групуються за окремими видами податків і зборів та у розрізі податкових періодів. У цій частині акта (довідки) перевірки відображаються задекларовані платником податків у податковій та іншій звітності показники, результати перевірки цих показників та робиться відповідний запис щодо встановлення або невстановлення порушень. При цьому до акта (довідки) перевірки додаються відповідні аналітичні таблиці. Крім того, наводяться дані про наявність та результати перевірки пільг, наданих відповідно до законів (код пільги, на яку суму і на який податок отримано пільги з розбивкою за роками в межах звітних періодів, що перевіряються);

У разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання їх чи інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки;

- у разі надання платником податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті;

Виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони відносяться (назву, дату і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції, а також посилання на нормативно-правові акти, їх пункти і статті, положення яких порушені). Зазначені додатки повинні бути підписані посадовою (службовою) особою органу державної податкової служби, а також платником податків або його законними представниками.

Як уже було зазначено судом, в акті перевірки №9748/03-20-13- 02/ НОМЕР_1 від 11.05.2019 відсутні дані щодо переліку господарських операцій не підтверджених документально первинними документами, відсутні дані щодо переліку первинних документів, які за даними перевірки не враховані до складу валових витрат, відсутні додатки до акту перевірки з переліком первинних документів по яких виявлені порушення, що свідчить про порушення ГУ ДФС у Волинській області вимог пп. 1.5, 1.6, 1.7, п. 2.3.2.1, 2.3.2.2, 2.3.2.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичним особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів №395 від 14.03.2013.

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача відносно того, що ФОП ОСОБА_1 на вимогу ревізорів-інспекторів були надані первинні документи не у повному обсязі з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що головними державними ревізорами-інспекторами відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДФС у Волинській області ФОП ОСОБА_1 не надавалось жодних вимог про надання оригіналів первинних документів щодо підтвердження доходів та витрат за перевіряємий період та не надсилалось жодних запитів.

Згідно п. 85.4 ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до пункту 85.6. ст. 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

У матеріалах справи відсутні також будь-які дані про те, що ФОП ОСОБА_1 відмовився на вимогу контролюючого органу надати належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів на підтвердження валових витрат за 2016-2018 рік.

Жодних актів про відмову позивача надати первинні документи посадовими особами контролюючого органу не складалось. З урахуванням вищезазначеного, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами тієї обставини, що ФОП ОСОБА_1 первинні документи були надані не у повному обсязі.

Натомість, первинними документами, наявними у матеріалах адміністративної справи підтверджені валові витрати позивача, пов`язані з одержанням доходу за 2016-2018 роки.

Суд дійшов висновку, що з урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, позивачем дотримані вимоги податкового законодавства та правомірно на підставі первинних документів віднесено до валових витрат 3824731,77 грн у 2016 році, 5245545,75 грн у 2017 році та 5934760,01 грн у 2018 році.

Суд вважає також не обгрунтованими висновки контролюючого органу щодо неправомірності включення позивачем до валових витрат вартості бензину для заправки автомобіля DODGE (державний номер НОМЕР_2 ), який належить гр. ОСОБА_2 з огляду на наступне.

З пред`явленого договору позички транспортного засобу б/н від 02.10.2013 вбачається, що громадянин ОСОБА_2 (позичкодавець) передає, а ФОП ОСОБА_1 (користувач) приймає в користування транспортний засіб номерний знак НОМЕР_3 . Користувач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди позичкодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу.

На переконання відповідача, оскільки зазначений договір нотаріально не завірений, то він є нікчемним, отже позивачем неправомірно включено до складу витрат вартість придбаного бензину на загальну суму 104496,56 грн, а саме: за 2016 рік на суму 18948,68 грн, за 2017 рік на суму 67867,18 грн, за 2018 рік на суму 17680,70 грн.

Водночас суд зазначає, що частиною 4 ст.828 ЦК України встановлено, що договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Підпункт "Ь" ст.1 «Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (дата приєднання Україною 07.09.2005) визначає, що термін «автомобіль» означає будь-який самохідний автотранспортний засіб, що зазвичай використовується для автомобільних перевезень людей чи вантажів або для буксирування дорогами транспортних засобів, що використовуються для перевезення людей чи вантажів; цей термін не охоплює сільськогосподарські трактори. Відповідно до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким чином, автомобілі належать до наземних самохідних транспортних засобів, а тому допускається можливість укладення між фізичною особою та юридичною особою договору позички автомобіля для передачі його в користування юридичній особі без нотаріального посвідчення. Вказана позиція висловлена у постановах Верховного суду від 18.11.2019 у справі № 812/1823/17 та від 09.07.2020 у справі №640/1834/19.

Вищевикладене спростовує висновки контролюючого органу про обов`язкове нотаріальне посвідчення договору позички автомобіля. Крім того, позивач заперечив ту обставину, що ним включались до складу валових витрат вартість придбаного бензину на загальну суму 104496,56 грн.

Відповідач вказаних заперечень не спростував.

З огляду на вищевикладене, оскаржувані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Волинській області від 05.06.2019 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1528856,25 грн та № про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1155417,07 грн є протиправними та підлягають скасуванню.

Крім того, перевіркою повноти нарахування військового збору встановлено порушення позивачем пп. 1.2, пп.1.3, пп. 1.6 п 16-1 підрозділу 10 Розділу XX перехідних положень ПК України, що призвело до заниження суми оподатковуваного доходу у результаті чого занижено суму військового збору на 76724 грн.

З урахуванням того, що висновок контролюючого органу про заниження суми військового збору був зроблений із врахуванням висновку про заниження податку з доходів фізичних осіб на суму 924333, 65 грн (за основним податковим зобов`язанням) та беручи до уваги визнання протиправним та скасування судом податкового повідомлення-рішення від 05.06.2019 №, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05.06.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 76724, 27 грн (за основним зобов`язанням) та 19181,07 грн (за штрафними санкціями) також підлягає скасуванню.

Оскільки, суд визнав протиправними та такими, що підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення від 05.06.2019 №, №, №, то рішення ГУ ДФС у Волинській області від 05.06.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску також підлягає скасуванню, так як винесене на підставі вищевказаних податкових повідомлень-рішень, а також висновків контролюючого органу про заниження позивачем сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (внаслідок заниження податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування), що не знайшло свого підтвердження за результатами розгляду справи у суді.

Приймаючи до уваги досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю шляхом прийняття рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.06.2019 №, №, №, а також рішення ГУ ДФС у Волинській області про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.06.2019 №.

Згідно зі статтею статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність та законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області слід присудити всі здійснені ним судові витрати у розмірі 10 373, 40 грн оплачені квитанціями від 02.09.2019 і від 30.09.2019.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 05.06.2019 №, №, №.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Волинській області про застосування штрафних санкцій за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.06.2019 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 10 373, 40 грн (десять тисяч триста сімдесят три гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 04 грудня 2020 року

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук