Справа № 520/14472/2020
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

07 грудня 2020 року № 520/14472/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Мурдали А.І.,

За участю:

представника позивача - Кріулін К.В.,

представника відповідача - Коротун О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду заяву судді Єгупенка Владислава Вадимовича про самовідвід в адміністративній справі за адміністративним позовом Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради (м. Харків, вул. Валентинівська, 27 Г) до Північно-східного офісу Держаудитслужби (м. Харків, м. Свободи, 5) про визнання протиправним та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В:

Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати висновок Північно-східного офісу Держаудитслужби від 06.10.2020 року про результати моніторингу закупівлі № UA-2019-11-26-000997-с, яка проведена Управлінням освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2020 головуючим у справі визначено суддю Єгупенка В.В.

Ухвалою судді від 26.10.2020 було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання у справі.

У підготовчому засіданні 07.12.2020 головуючим Єгупенком В.В. було заявлено самовідвід з тих підстав, що керівником Північно-східного офісу Держаудитслужби є Косінов С.А., який є чоловіком рідної сестри дружини судді Єгупенка В.В.

Правовідносини з приводу підстав відводу (самовідводу) професійного судді унормовані приписами ст. 36 КАС України.

Відповідно до положень зазначеної норми права, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

Таким чином, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як наслідок, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи приписи статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, для уникнення будь-яких, навіть щонайменших, сумнівів у неупередженості судді Єгупенка В.В., чи будь-яких інших сумнівів в об`єктивному вирішенні спору, заяву про самовідвід належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 31, 36, 39, 40, 41 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Єгупенка Владислава Вадимовича про самовідвід в адміністративний справі № 520/14472/2020 - задовольнити.

Адміністративну справу № 520/14472/2020 за адміністративним позовом Управління освіти адміністрації Московського району Харківської міської ради (м. Харків, вул. Валентинівська, 27 Г) до Північно-східного офісу Держаудитслужби (м. Харків, м. Свободи, 5) про визнання протиправним та скасування висновку передати до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду для повторного автоматичного розподілу згідно ст. 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 07.12.2020.

Суддя В.В. Єгупенко