Справа № 521/3617/20
Суддя: Мирончук Н. В.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/3617/20
Провадження № 2-а/521/97/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Чернігівській області ДПП, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до УПП в Чернігівській області ДПП, в якому просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, серії ДПО18 № 583575, від 04.03.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425 грн..

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на таке.

03.03.2020 року о 23 годині 39 хв. співробітник поліції Удовенчік В.М., який діяв від імені УПП в Чернігівській області ДПП зупинив його, водія ОСОБА_1 за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського та звинуватив його в порушенні ПДР, а саме: не ввімкнення покажчика повороту відповідного напрямку при виїзді з перехрестя з круговим рухом.

04.03.2020 року о 01 годині 30 хв. за тією ж адресою вказаним інспектором винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно нього було винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як правил дорожнього руху він не порушував, діяв в межах Правил дорожнього руху.

Також, позивач вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а постанову такою, що винесена з порушенням норм КУпАП, зі зловживанням поліцейськими своїх прав та не виконанням службових обов`язків, а тому просив суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, серії ДПО18 № 583575, від 04.03.2020 року, оскільки вважає, що його права на захист було обмежено.

У судове засідання позивач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, однак, повістки повернулися на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с.58, 66, 69). Електронною поштою до суду було надано заяву про відкладення розгляду справи на кінець жовтня 2020 року (а. с. 59) Враховуючи заяву позивача, судом було призначено розгляд справи, як і просив позивач на 28.10.2020 року (а.с.65).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, до суду надав відзив на позов, в якому просив розглянути справу за відсутності сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи, які були надані сторонами до суду, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що інспектором взводу № 2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенантом поліції Удовенчіком В.М. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДПО18 № 583575, від 04.03.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425 грн. (а. с. 9).

Відповідно до п. 6 - 8 вказаної постанови, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 425,00 грн. за те, що останній 03.03.2020 року о 23 годині 43 хв. в м. Чернігів, керуючи транспортним засобом Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вилиць І. Мазепи вул. Ціолковського з круговим рухом, рухаючись по колу, під час зміни напрямку руху, а саме: виконуючи з`їзд з перехрестя з круговим рухом на вул. Ціолковського, не ввімкнув відповідний показчик повороту відповідного напрямку, не подаючи світловий сигнал показчика повороту до закінчення маневру, чим порушив вимоги п. п. 9.2 б ПДР України. (а. с. 9).

Згідно зі ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Проте, за приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Законом України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Так, згідно до ч. 1 ст. 52-3 вказаного Закону, до повноважень Національної поліції належить забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Як вже було зазначено судом, представник відповідача, надав до суду відзив на позов, до якого долучив відео-записи з камери відео-реєстратора транспортного засобу патрульної поліції та відео-записи з нагрудної відео-камери, згідно яких, як він вважає, можна об`єктивно підтвердити факт порушення правил дорожнього руху позивачем по справі.

Так, у відзиві на позов представник Управління патрульної поліції вказав на те, що 03.03.2020 року о 23 годині 42 хв. в ході виконання службових обов`язків інспектор взводу № 2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенант поліції Удовенчік В.М. виявив за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 41, т/з Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, гр. ОСОБА_1 , який не ввімкнув відповідний показчик повороту відповідного напрямку, не подаючи світловий сигнал показчика повороту до закінчення маневру, чим порушив вимоги п. п. 9.2 б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, від 10 жовтня 2001 р. № 1306, згідно до яких: при перестроюванні під час руху по колу, і особливо при виїзді із перехрестя, включення поворотів є обов`язковим.

Поліцейські відреагували на дане правопорушення, зупинили т/з Volvo, номерний знак НОМЕР_1 , та вказали гр. ОСОБА_1 про скоєне правопорушення, роз`яснили йому права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, пояснивши, що відносно нього на місці зупинки автомобіля розглядатиметься справа про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, відносно позивача інспектором взводу № 2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенантом поліції Удовенчіком В.М. було винесено постанову серії ДПО18 № 583575, від 04.03.2020 року, зі змістом якої позивача було ознайомлено та роз`яснено права та строки її оскарження (а.с.36-42).

При дослідженні відеозапису, наданого відповідачем, судом встановлено, що вчинення правопорушення позивачем зафіксовано відеозаписом з відео-реєстратора транспортного засобу патрульної поліції, що узгоджується із наказом «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 року за №1026.

З відеозапису вбачається, що транспортний засіб позивача здійснював виїзд з перехрестя з круговим рухом без ввімкнення відповідного світлового показчика напрямку руху.

Із вказаним записом позивач був ознайомлений співробітниками поліції в момент складання постанови, що підтверджується записом з нагрудної камери, долученого представником відповідача до відзиву на позов.

Крім того, наданий представником відповідача до суду DVD-носій містить відеозаписи спілкування та процес винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, зі змісту яких вбачається, що співробітниками поліції було дотримано процедуру притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.52).

Суд, дослідивши матеріали відеозаписів приходить до висновку, що доводи, на які посилається позивач у позові повністю спростовуються наданими до суду представником відповідача відеозаписами. Крім того, згідно до наданої відповідачем копії листа до позивача ОСОБА_1 , за вх. № 1718 від 10.03.2020 до управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції

далі - УПП в Чернігівській області ДПП) надійшла скарга ОСОБА_1 на працівників поліції на автомобілі з номерним знаком НОМЕР_2 , які недалеко від АЗС «ОККО» зупинили його, та як, вказує ОСОБА_1 , некоректно спілкувались з ним та стверджували, що Він не ввімкнув світловий покажчик повороту.

По даному факту УПП в Чернігівській області ДПП була проведена перевірка, за результатами якої дії поліцейських визнані в межах повноважень та такими, що відповідають Закону України «Про Національну поліцію» та іншим нормативно-правовим актів, якими у своїй діяльності керуються органи поліції. Додатково повідомлено УПП в Чернігівській області ДПП, що ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та тягне за собою накладення штрафу. Також вказано, що звинувачення на адресу поліцейських з приводу некоректного спілкування спростовуються наявними матеріалами та поясненнями поліцейських, а дослідженими відеоматеріалами портативного відеореєстра поліцейського від 03.03.2020, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджено в повному обсязі (а.с.45-48).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до положень ч. 2 статті 122 КУпАП України, порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням' вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладеного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди,- тягнуть за собою накладення штрафу у вигляді двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 9. 2 б) Правил дорожнього руху України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи містять докази факту вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, а доводи позивача не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без зміни, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати

рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України, з огляду на встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б підтверджували зазначені позивачем обставини, у суду відсутні, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8, 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 122, 251, 258, 268, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до УПП в Чернігівській області ДПП, про скасування постанови, від 04.03.2020 року, серії ДПО 18 №583575 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, відмовити повністю.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 286, 295, 297 КАС України.

Суддя: Н.В. Мирончук