Справа № 140/15357/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/15357/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 25 вересня 2020 року, що відображено в листі від 25 вересня 2020 № 0300-0218-8/30997 про відмову у перерахунку пенсії та зарахуванні до пільгового страхового стажу періодів роботи з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2017 по 23 жовтня 2019 року у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» (далі - ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля») та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року на Відокремленому підрозділі «Шахта Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» (далі - ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля»); зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з врахуванням раніше виплаченої пенсії з 27 серпня 2020 року, зарахувавши до пільгового страхового стажу для перерахунку пільгової пенсії за віком, періоди роботи з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2017 року по 23 жовтня 2019 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року на ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в 27 серпня 2020 року позивач звертався до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок раніше призначеної пільгової пенсії за віком, та встановлення її розміру згідно норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки після призначення пенсії позивач продовжує працювати на посаді електрослюсаря підземного 4 розряду на ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля». Проте, листом від 25 вересня 2020 року №0300-0218-8/30997 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило про відмову у перерахунку пенсії згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у зв`язку з відсутністю необхідного 15 річного стажу з тих підстав, що станом на 16 липня 2020 року за періоди роботи з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 листопада 2017 року по 23 жовтня 2019 року у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року на ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля», згідно даних персоніфікованого обліку відсутня сплата страхових внесків.

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки страхувальники (ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля») у період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 листопада 2017 року по 23 жовтня 2019 року» та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року відповідно щомісячно здійснювали відрахування страхових внесків із заробітної плати та сплачували страхові внески за позивача, а факт не зарахування сум страхових внесків, сплачених із заробітної плати на банківський рахунок Пенсійного фонду за відсутності вини позивача, не є підставою для відмови у зарахуванні до спеціального (пільгового) страхового стажу вказаних періодів роботи. З наведених підстав просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В поданому до суду відзиві від відповідач позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з підстав правомірності відмови у перерахунку пенсії у зв`язку із відсутністю інформації про сплату ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля» страхових внесків за період з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 листопада 2017 року по 23 жовтня 2019 року» та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є працюючим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка призначена згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 25 вересня 2020 року №0300-0218-8/30997 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про відмову в перерахунку пенсії з урахуванням періодів роботи з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 грудня 2017 року по 23 жовтня 2019 року та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля» є боржниками, як по сплаті страхових внесків, так і єдиного соціального внеску.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За приписами статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом;

персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку;

працюючий пенсіонер - особа, якій призначено пенсію та яка є застрахованою відповідно до пунктів 1 - 7, 11 - 13 частини першої статті 11 цього Закону;

роботодавець - власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Згідно із частиною другою статті 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Як передбачено частинами четвертою - шостою, дев`ятою, десятою статті 20 Закону № 1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище правових норм дає підстави дійти висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, на думку суду, виходячи зі змісту наведених вище правових норм, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

Крім того, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача як застрахованої особи, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо відмови відповідача у зарахуванні до страхового (пільгового) стажу для перерахунку пенсії на пільгових умовах періоду роботи позивача з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 листопада 2017 року по 23 жовтня 2019 року» та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року у зв`язку з відсутністю у відповідача інформації щодо сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача ОСОБА_1 , зокрема, з 03 серпня 2010 року по 23 жовтня 2019 року працював у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» електрослюсарем підземним, з 29 жовтня 2019 року працює електрослюсарем підземним у ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля».

Разом з тим, довідкою ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» від 08 вересня 2020 року №975/7.2.4/01-19 підтверджується та обставина, що позивачу за періоди роботи грудень 2010 року, січень 2017 року - жовтень 2019 року була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку нараховано ЄСВ. ОСОБА_1 за періоди грудень 2010 року та з січня 2017 року по жовтень 2019 року був включений до поданої ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» звітності «Про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», про що зазначено у листі ГУ ДПС у Волинській області від 04 грудня 2020 року №27750/10/03-2004-21-12. Довідкою ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля» від 16 вересня 2020 року №5-4/1583 підтверджується та обставина, що позивачу за період роботи з 29 жовтня 2019 року по 31 липня 2020 року виплату заробітної плати здійснено в повному обсязі, а також перераховано кошти по сплаті ЄСВ за даний період.

При цьому, судом встановлено, що відсутність за даними системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату страхових внесків обумовлена тим, що у ВП «Шахта «Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля» наявний борг по єдиному внеску, тому зарахування поточних платежів відбувалося в рахунок погашення заборгованості в порядку календарної черговості її виникнення.

Таким чином, оскільки з наявних у справі письмових доказів вбачається, що в періоди з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2017 року по 23 жовтня 2019 року та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стажу позивача вказані періоди роботи при проведені перерахунку призначеної йому пенсії.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» 02 вересня 2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI) мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Частиною першою статті 28 Закону № 1058-IV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що позивач має достатній страховий стаж для здійснення перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345-VI.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Волинській області безпідставно не здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з неврахуванням до пільгового стажу позивача періодів роботи: з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 01 січня 2017 року по 23 жовтня 2019 року та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року з мотивів несплати страхувальниками страхових внесків, оскільки належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у справі у їх сукупності підтверджується стаж роботи позивача у вказаний період, виплата йому заробітної плати за цей період із відрахуванням страхових внесків.

Разом з тим, позивач помилково вважає, що лист ГУ ПФУ у Волинській області від 25 вересня 2020 року №0300-0218-8/30997 є рішенням, тобто, актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України. Вказаним листом, позивача повідомлено про відмову в зарахуванні до пільгового стажу спірних періодів роботи та відповідно відмову в здійсненні перерахунку пенсії.

Беручи до уваги зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2017 року по 23 жовтня 2019 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року на ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля» та проведенні перерахунку пенсії на віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового страхового стажу для перерахунку пільгової пенсії за віком, періоди роботи з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2017 року по 23 жовтня 2019 у ВП «Шахта Бужанська» ДП «Волиньвугілля» та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року на ВП «Шахта Степова» ДП «Львіввугілля», з дати звернення, тобто з 27 серпня 2020 року.

Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений згідно з квитанцією від 20 жовтня 2020 року №0.0..1.

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2017 по 23 жовтня 2019 року у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року на Відокремленому підрозділі «Шахта Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» та проведенні перерахунку пенсії на віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести з 27 серпня 2020 року перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового страхового стажу для перерахунку пільгової пенсії за віком періоди роботи з 01 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2017 року по 23 жовтня 2019 у Відокремленому підрозділі «Шахта Бужанська» Державного підприємства «Волиньвугілля» та з 29 жовтня 2019 року по 14 липня 2020 року на Відокремленому підрозділі «Шахта Степова» » Державного підприємства «Львіввугілля».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк