Справа № 300/3064/20
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2020 р. справа № 300/3064/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимощука О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірною відмову у зарахуванні до загального трудового стажу періодів роботи та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 і зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

1.1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) 02.11.2020 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, (надалі, також відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), у якій просить:

- визнати неправомірною відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати до загального трудового стажу позивача періоди його роботи на посаді бурильника капітального ремонту свердловин у Товаристві з обмеженою відповідальністю "РусІнтеграл-Варьєганремонт" з 01.11.2007 по 17.09.2008 та з 17.02.2010 по 31.08.2011; у Товаристві з обмеженою відповідальністю "ДенКаРС" з 14.03.2009 по 05.05.2009, з 17.05.2009 по 12.01.2010; у Акціонерному підприємстві "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин" з 06.09.2011 по 05.03.2012; у Товаристві з обмеженою відповідальністю "КНГ-Сервіс" з 14.03.2012 по 09.08.2012;

- визнати неправомірною відмову ГУ ПФУ в Івано-Франківській області у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 вищезазначені періоди його роботи у Товариствах з обмеженою відповідальністю "РусІнтеграл-Варьєганремонт", "ДенКаРС", "КНГ-Сервіс" та Акціонерному підприємстві "Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин";

- зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 21.02.2020.

Підставою звернення до суду слугувало протиправне, на переконання ОСОБА_1 , рішення відповідача від 19.08.2020 №1758 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, обґрунтоване незарахуванням до загального трудового стажу вищезазначених спірних періодів роботи позивача.

1.2. Позиція відповідача.

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області позов не визнає, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Відповідач вказав, що згідно з наданими до сервісного центру документами, страховий стаж ОСОБА_1 становить 23 роки 5 місяців, в тому числі стаж роботи за списком №2 - 14 років 6 місяців. До страхового стажу не зараховано періоди роботи в Російській Федерації, оскільки за ці періоди відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Відповідач вказав, що стаж набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється за законодавством сторони, на території якої відбулася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якої вони проживають. Наявність страхового стажу прямо пов`язана із сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Тому, долучені позивачем, до позовної заяви, довідки про шкідливі умови праці, не підтверджують дійсності сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та не є достатніми доказами для зарахування спірних періодів роботи.

1.3. Заяви учасників справи та процесуальні дії.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с.23-24).

Ухвала про відкриття провадження згідно з частиною 10 статті 171 КАС України направлена сторонам у відповідності до приписів статті 126 КАС України та отримана позивачем 10.11.2020 та відповідачем 09.11.2020, що підтверджується відміткою на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с.27, 28).

Від відповідача 26.11.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.29-35) та долучені до нього документи (а.с.36-173).

Інших документів на адресу суду не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи в строк на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Розглянувши позовну заяву та відзив на позов, дослідивши та оцінивши надані суду письмові докази та інші матеріали справи, судом встановлено таке.

Шуфліна Галина Дмитрівна в інтересах ОСОБА_1 з метою призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах звернулася 30.04.2020 із відповідною заявою №1664 до відповідача (а.с.40), до якої долучено визначені в розписці-повідомленні документи (на звороті а.с.40).

Рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №701 від 08.05.2020 відмовлено у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також повідомлено відповідача, що дане рішення може бути оскаржене не пізніше одного місяця з часу ознайомлення з ним до Пенсійного фонду України або в судовому порядку (а.с.169-170).

Позивач, 10.08.2020 звернувся до відповідача із заявою №3503 (а.с.41) до якої долучено визначені в розписці-повідомленні документи (на звороті а.с.41).

Рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №1758 від 19.08.2020 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено. Повідомлено про можливість оскарження даного рішення (а.с.36-37).

Також, рішенням встановлено, що згідно з наданими документами, страховий стаж ОСОБА_1 становить 23 роки 5 днів, в тому числі 14 років 6 місяців - за Списком №2. До страхового стажу не зараховано період роботи в Російській Федерації з 01.01.2007 по 17.09.2008 в ООО «РусІнтеграл»; з 14.03.2009 по 05.05.2009 та з 17.05.2009 по 12.01.2010 в ООО «ДенКаРС»; з 17.02.2010 по 31.08.2011 в ООО «РусІнтеграл»; з 06.05.2011 по 31.12.2011 в «Білоруському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин»; з 14.03.2012 по 09.08.2012 в ООО «КНГ-Сервіс».

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, з метою захисту свого порушеного права на пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 звернувся із даною позовною заявою до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

3.1. Застосування Конституції України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

3.2.Застосування норм Міжнародних договорів.

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993 року передбачено, що працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Статтею 7 даної Угоди встановлено, питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Відповідно до частини 2 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13.03.1992 року, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до частини 3 статті 6 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994 ратифікованої Законом № 290/95-ВР від 11.07.1995, працівники користуються правами і виконують обов`язки, встановлені трудовим законодавством сторони працевлаштування.

3.3. Нормативне обґрунтування права на пільгову пенсію.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV (надалі, також - Закон № 1058-IV), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до приписів статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У період першого звернення позивачем за призначеннями пенсії з 1 квітня 2019 по 31 березня 2020 стаж повинен становити на менше 27 років 6 місяців у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах за Списком №2, у період другого звернення позивача з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року стаж повинен становити не менше 28 років.

Наведені положення статті 114 Закону №1058-IV збігаються із приписам статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-XII (надала також - Закон №1788-XII).

Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 (надалі, також - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

3.4. Практика ЄСПЛ.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі Стреч проти Сполученого Королівства ("STRETCH v. THE UNITED KINGDOM " № 44277/98).

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність ("MALTZAN (FREIHERR VON) AND OTHERS v. GERMANY " № 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

Суд зазначає, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по їх суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

3.5. Застосовані норми КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У той же час, в адміністративному судочинстві діє принцип офіційного з`ясування усіх обставин справи, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4 частини 3 статті 2, частини 2, 4 статті 9, частина 3 статті 77, частина 6 статті 94 КАС України).

Згідно з пунктом 4 частини 2 та частини 4 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

ІV. ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ.

Відмовляючи у призначенні пенсії позивачу відповідач вказав виключно на відсутність доказів сплати страхових внесків. Проаналізувавши подані позивачем документи та норми законодавства, суд приходить до висновку про протиправність відмови у призначенні пенсії позивачу з огляду на таке.

Суд зазначає, що як позивачем, так і відповідачем допущені описки у визначені спірних періодів роботи позивача. Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 від 18.11.1985, такими незарахованими відповідачем періодами є робота в Російській федерації:

з 01.01.2007 по 17.09.2008 в «ООО «РусІнтеграл «Варьєган-Ремонт» на посаді бурильника;

з 14.03.2009 по 05.05.2009 та з 17.05.2009 по 12.01.2010 в «ООО «ДенКаРС» на посаді бурильника;

з 17.02.2010 по 31.08.2011 в «ООО «РусІнтеграл «Варьеган-Ремонт» на посаді бурильника;

з 06.09.2011 по 05.03.2012 в «ОАО «Білоруському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин» на посаді бурильника;

з 14.03.2012 по 09.08.2012 в «ООО «КНГ-Сервіс» на посаді бурильника (а.с.7-11). Автентичність записів трудової книжки відповідачем не оспорюється.

Необхідно вказати, що судом не буде надаватися правова оцінка віднесення спірних періодів роботи до робіт з шкідливими умовами праці, оскільки, відповідно до рішення відповідача №1758 від 19.08.2020 стаж за Списком №2 є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах (14 років та 6 місяців).

Таким чином в межах позовної заяви та спірних правовідносин, судом перевірена правомірність не віднесення до страхового стажу вищезазначених періодів роботи позивача.

Суд зазначає, що відповідачем відмовляючи в призначенні пенсії не надано жодної правової оцінки усім поданим у підтвердження стажу роботи на вказаних підприємствах. Також, проігноровано приписи чинних міжнародних угод України із Російською Федерацією в частині взаємного зарахування стажу роботи осіб, які працюють на території держав учасниць. Відповідачем не піддано сумніву автентичність поданих документів позивача а також отримано з пенсійного органу Російської Федерації, а саме: довідки про особливий характер роботи (шкідливі і важкі) на «ООО «РуссИнтеграл-Варьєганремонт» від 20.06.2019 (а.с.12-13), від 10.12.2019 (а.с.14-15); довідки про особливі умови роботи «ООО «ДенКаРС» від 26.06.2020 №264 (а.с.16-17); довідка уточнююча характер роботи і умови праці «АО «Бєлорусскоє УПНП и КРС» від 02.07.2020 №127.

Суд також наголошує, що усі спірні періоди роботи відображені у вигляді належних записів у трудовій книжці, які оформлені у відповідності до наведених вимог Інструкції, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співрозмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Щодо посилань відповідача на відсутність доказів сплати позивачем страхових внесків за спірні періоди роботи суд зазначає, що чинними міжнародними угодами визначено взаємне зарахування стажу роботи набутого у країні учасниці угоди відповідно до законодавства країни-роботодавця. Сам факт офіційного працевлаштування позивача підтверджується відповідними довідками, а також записами в трудовій книжці. Будь-яких доказів, які б свідчили про несплату страхових внесків до пенсійних органів РФ з вини позивача суду не подано. Таким чином, увесь офіційно набутий трудовий стаж позивача на території РФ підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Що стосується позовної вимоги в частині дати призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що позивач звертався до відповідача двічі. За заявою від 30.04.2020 (а.с.40), рішенням від 08.05.2020 №701 позивачу відмовлено у призначенні пенсії (а.с.169-170). Це рішення органу пенсійного фонду відповідачем не оскаржувалося, а тому не може вважатися неправомірним.

Повторно позивач звернувся до відповідача із скаргою 10.08.2020, вже після спливу тримісячного строку звернення (з 21.02.2020), передбаченого статтею 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV. Предметом судової перевірки в межах даної адміністративної справи є рішення про відмову в призначенні пенсії від 19.08.2020 №1758 (а.с.19-20), яке прийняте на підставі другого звернення позивача. Таким чином, пенсія за віком на пільгових умовах підлягає призначенню з 10.08.2020.

Враховуючи приписи статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-IV, станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії, він повинен досягти 55 років, мати 28 років страхового стажу, з яких 12 років 6 місяців набутих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки усі вимоги для призначення пенсії позивачем дотримано.

Застосовуючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, судом проаналізовано на відповідність усіх умов, які передбачені пенсійним законодавством для можливості зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах та зроблено висновок про те, що документів, наявних у матеріалах справи достатньо для призначення відповідної пенсії, а тому для повного захисту порушеного права позивача, з метою уникнення повторного звернення до суду, запобігання виникнення ризиків правового пуризму та ілюзорності судового рішення, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 10.08.2020.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Частинами 1 та 3 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Наявною в матеріалах справи квитанцією №0.0..1 від 28.10.2020 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн (а.с.1).

З огляду на підтвердження сплати ОСОБА_1 судового збору за подання даної позовної заяви та часткове задоволення позовних вимог, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 420,40 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 255, 263, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) від 19.08.2020 №1758 у зарахуванні ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до страхового стажу та призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) періоди роботи: з 01.01.2007 по 17.09.2008 в «ООО «РусІнтеграл «Варьєган-Ремонт» на посаді бурильника; з 14.03.2009 по 05.05.2009 та з 17.05.2009 по 12.01.2010 в «ООО «ДенКаРС» на посаді бурильника; з 17.02.2010 по 31.08.2011 в «ООО «РусІнтеграл «Варьєган-Ремонт» на посаді бурильника; з 06.09.2011 по 05.03.2012 в «ОАО «Білоруському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин» на посаді бурильника; з 14.03.2012 по 09.08.2012 в «ООО «КНГ-Сервіс`на посаді бурильника капітального ремонту свердловин.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) призначити та виплачувати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 10.08.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ - 20551088.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.