Справа № 240/7057/20
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Житомир справа № 240/7057/20

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Токаревої М.С.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Радомишльської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправними рішення Радомишльської міської ради № 893 від 06.02.2020 року в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, орієнтованою площею 0,10 га Радомишльського району Житомирської області за межами населеного пункту с. Березці, кадастровий номер :07:000:0117;

- зобов`язати Радомишльську міську раду на найближчому пленарному засіданні сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, орієнтованою площею 0,10 га Радомишльського району Житомирської області за межами населеного пункту с. Березці, кадастровий номер :07:000:0117, з урахуванням норм Земельного кодексу України та висновків суду.

В обґрунтування позову вказує, що нормами ст. 13, 14 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Зазначає, що оскаржуване рішення не містить жодних підстав для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, визначених статтею 118 Земельного кодексу України. Позивач зазначає, що є членом обслуговуючого кооперативу "Садово-дачне товариство "Високе" та посилається на розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області від 26.05.2017 р. № 370, яким було прийнято рішення про розроблення детального плану території земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту с. Березці на території Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області для індивідуальної дачної забудови, та розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області від 05.02.2018 р. № 84 про затвердження детального плану "Індивідуальної дачної забудови території земельних за межами населеного пункту с. Березці Радомишльського району Житомирської області", згідно яких він набуває право на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

У встановлений судом строк відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого він заперечує проти задоволення позовних вимоги, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. В обгрунтування відзиву вказано, що посилання позивача на розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області від 26.05.2017 № 370 та від 05.02.2018 № 84 вважає необгрунтованими, оскільки суб`єктом звернення до Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області був обслуговуючий кооператив "Садово-дачне товариство "Високе" в особі його голови Шморгуна Петра Андрійовича , тому дані правовідносини не стосуються позивача. Підставою для відмови позивачу є не проведення зміни категорії земель сільськогосподарського призначення на землі рекреації. Вказує, що спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення та може бути передана у власність громадян лише для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Також, для можливості відведення частини сформованої земельної ділянки необхідно провести її поділ, а перед прийняттям рішення про поділ спірної земельної ділянки для індивідуальної дачної забудови її цільове призначення підлягає зміні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області від 26.05.2017 № 370 було прийнято рішення про розроблення детального плану території земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту с. Березці на території Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області для індивідуальної дачної забудови.

Розпорядженням голови Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області від 05.02.2018 № 84 про затвердження детального плану "Індивідуальної дачної забудови території земельних за межами населеного пункту с. Березці Радомишльського району Житомирської області".

ОСОБА_1 подав до Радомишльської міської ради клопотання про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, орієнтованою площею 0,10 га, що є частиною земельної ділянки загальною площею 58,0 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Березці Радомишльського району Житомирської області, цільове призначення якої 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), кадастровий номер :07:000:0117.

06.02.2020 Радомишльською міською радою було прийнято рішення № 893, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, орієнтованою площею 0,10 га Радомишльського району Житомирської області за межами населеного пункту с. Березці, кадастровий номер :07:000:0117. В обґрунтування даного рішення зазначено, що земельна ділянка не поділена, а також не змінено її цільове призначення із категорії сільськогосподарських земель на землі рекреації.

Згідно відомостей з Публічної кадастрової карти України, земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0117 перебуває у комунальній власності, її цільове призначення:16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) землі сільськогосподарського призначення.

Суд не може погодитися з позицією відповідача стосовно того, що позивач не є учасником правовідносин, які регулюються зазначеними вище розпорядженнями голови Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області, а також, з тим, що згідно передавального акту земельної ділянки :07:000:0117 (з державної в комунальну власність) відповідача не зобов`язано враховувати дані розпорядження при виконанні своїх повноважень в галузі земельних відносин.

Голова обслуговуючого кооперативу "Садово-дачне товариство "Високе", як виконавчий орган, діяв в інтересах членів кооперативу, на підставі та в межах повноважень визначених установчими документами, згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Так, метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю (ч. 1 ст. 3 Закону України "Про кооперацію").

А вказані розпорядження голови - є обов`язковими для виконання та врахуванні в роботі на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

До повноважень місцевої державної адміністрації в галузі містобудування, житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, зокрема належить - погодження документації із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері містобудування та архітектури, охорони культурної спадщини, що передбачено п. 6 ст. 20 Закону України "Про місцеві державні адміністрації".

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" 17 лютого 2011 року (далі - Закон № 3038-VI) планування і забудова територій - це діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає в тому числі і обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням.

Нормами частин 1, 2 ст. 19 Закону № 3038-VI визначено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням обмежень використання приаеродромної території, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України, та державних і регіональних інтересів.

Розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації, крім випадків, якщо законами встановлений інший порядок.

Слід зазначити, що частиною 3 ст. 19 Закону № 3038-VI передбачено, що на підставі та з урахуванням положень затвердженого детального плану території може розроблятися проект землеустрою щодо впорядкування цієї території для містобудівних потреб, який після його затвердження стає невід`ємною частиною детального плану території.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою та регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування врегульовані положеннями Закону України від 22.05.2003 р. № 858-VІ "Про землеустрій" (далі - Закон № 858-VІ).

Зокрема, абзацом 6 ст. 1 Закон № 858-VІ визначено, що землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Згідно частини 1 ст. 20 Закону № 858-VІ землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі:

а) розробки документації із землеустрою щодо організації раціонального використання та охорони земель;

б) встановлення та зміни меж об`єктів землеустрою, у тому числі визначення та встановлення в натурі (на місцевості) державного кордону України;

в) надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок;

г) встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути);

ґ) організації нових і впорядкування існуючих об`єктів землеустрою;

д) виявлення порушених земель і земель, що зазнають впливу негативних процесів, та проведення заходів щодо їх відновлення чи консервації, рекультивації порушених земель, землювання малопродуктивних угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, ущільнення, забруднення промисловими відходами, радіоактивними і хімічними речовинами та інших видів деградації, консервації деградованих і малопродуктивних земель.

Відповідно до ст. 21 Закону № 858-VІ організацію і планування землеустрою на загальнодержавному і місцевому рівнях здійснюють Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими законами України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок, погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України, що передбачено частинами 1, 2 ст. 50 Закону № 858-VІ.

Статтею 59 Закону № 858-VІ встановлено, що врахування громадських інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає в прогнозуванні та забезпеченні комплексного розвитку соціальної та інженерної інфраструктури території.

Врахування приватних інтересів при здійсненні землеустрою на місцевому рівні полягає у забезпеченні фізичним та юридичним особам рівних можливостей набуття у власність або користування, у тому числі на умовах оренди, земельних ділянок і в захисті їхніх прав на землю.

З наведеного вбачається, що проведення робіт із земдеустрою не можливе без врахування відповідності детальному плану забудови певної території. При подальшому затвердженні проекту землеустрою він стає невід`ємною частиною детального плану відповідної території.

До того ж, саме проект землеустрою передбачає можливість зміни цільового призначення, поділу земельної ділянки (формування нової земельної ділянки), а також виділення її у власність або в користування.

Тому, відмова позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, орієнтованою площею 0,10 га, яка є частиною земельної ділянки розташованої в населеному пункті с. Березці Радомишльського району Житомирської області, кадастровий номер :07:000:0117, цільове призначення земельної ділянки 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), суд вважає протиправною.

Отже, питання поділу зазначеної земельної ділянки та зміни її цільового призначення мають визначатися відповідним проектом землеустрою, та не можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на виготовлення такого проекту.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно із ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Зокрема, п. "б" ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

В свою чергу, пункт "ґ" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України визначає, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

У відповідності до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Також, частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, не здійснення поділу спірної земельної ділянки та зміни її цільового призначення не є підставою для відмови у наданні дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо її відведення.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, частина друга статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками розгляду справи, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, та не довів правомірності оскаржуваного рішення, дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності та аналізуючи наведені положення законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 6, 19, 73-76, 242-246, ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Радомишльської міської ради (майдан Соборний, 12, м.Радомишль, Житомирська область,12201, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними рішення Радомишльської міської ради № 893 від 06.02.2020 в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, орієнтованою площею 0,10 га Радомишльського району Житомирської області за межами населеного пункту с. Березці, кадастровий номер :07:000:0117.

Зобов`язати Радомишльську міську раду на найближчому пленарному засіданні сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, орієнтованою площею 0,10 га Радомишльського району Житомирської області за межами населеного пункту с. Березці, кадастровий номер :07:000:0117, з урахуванням норм Земельного кодексу України та висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева