Справа № 127/26866/20
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/446/20
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта Кирилової Катерини Олександрівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта Кирилової Катерини Олександрівни, в якій просила:

- поновити строк для звернення до суду з адміністративним позовом;

- визнати незаконною та скасувати постанову серії ДП18 №853968 від 13.08.2020 винесену відповідачем про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В той же час, частиною третьою статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

В той же час, частиною другою статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта Кирилової Катерини Олександрівни від 13 серпня 2020 року серії ДП18 №853968 накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Вказана постанова отримана позивачем цього ж дня (13.08.2020) та відразу позивачем була подана скарга на постанову до Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області.

Як зазначає позивач у позовній заяві, 28 серпня 2020 року вона отримана відповідь ДПП у Вінницькій області, відповідно до якої скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Отже, строк на оскарження постанови Інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта Кирилової Катерини Олександрівни від 13 серпня 2020 року серії ДП18 №853968 розпочав перебіг 29 серпня 2020 року (наступний день після отримання відповіді на скаргу) та, відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, сплинув 08 вересня 2020 року. (десятий день строку)

Отже, звернувшись до суду 01 грудня 2020 року (вхідний штамп канцелярії суду) з вищезазначеною позовною заявою позивачем пропущено десятиденний строк, встановлений статтею 289 КУпАП та статтею 286 КАС України для оскарження постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Яз зазначено вище, у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом, яке мотивовано тим, що оскільки у день отримання постанови позивач звернулася зі скаргою до Департаменту патрульної поліції у Вінницькій області, відповідь на яку отримана 28 серпня 2020 року, строк пропущено з поважних причин.

Однак, як зазначено вище, строк на оскарження постанови Інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта Кирилової Катерини Олександрівни від 13 серпня 2020 року серії ДП18 №853968 розпочав перебіг 29 серпня 2020 року (наступний день після отримання відповіді на скаргу) та, відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, сплинув 08 вересня 2020 року. (десятий день строку)

Враховуючи зазначене, суд вважає підстави, вказані позивачем у заяві про пропущення строку для подання позовної заяви не поважними, а відтак клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом задоволенню не підлягає.

В той же час, до позовної заяви позивачем додано копію ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2020 №127/19442/20, якою повернуто ОСОБА_1 подану нею позовну заяву до інспектора взводу № 1 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Кирилова Катерини Олександрівни про скасування постанови серії ДП18 № 853968 від 13.08.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Однак, суд звертає увагу на те, що повернення позивачу позовної заяви не свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Як зазначено вище, статтею 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на зазначене суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта Кирилової Катерини Олександрівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху та запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду в якій вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Статтею 161 КАС України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, зокрема відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» №3674-VI цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, саме Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає порядок сплати та звільнення від сплати судового збору та має пріорітет застосування у даних правовідносинах.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону №3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

В той же час, відповідно до статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Питання застосування вищенаведених норм закону стало предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду, яка у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 дійшла висновку про те що: "за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону №3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають".

Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем при зверненні до суду заявлено вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто вимоги немайнового характеру, з яких, відповідно до зазначених вище висновків, необхідно сплачувати судовий збір.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини третьої статті 4 Закону №3674-VІ за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на час звернення позивача до суду складає 840,80 грн.

В той же час, частиною п`ятою статті 4 Закону № 3674 передбачено, що розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 420,40 грн.

При цьому, у вищевказаній постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 висловлено правовий висновок про те, що «З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб».

Як уже зазначалося, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС).

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2020 року складає 2102 грн.

Враховуючи вищенаведене, за подання позовної заяви позивачу в даному випадку належить сплатити судовий збір в розмірі 420,40 грн. (2102 х 0,2).

Однак, в порушення вищевказаних норм, позивачем до позовної заяви не додано ні доказів сплати судового збору, а також не додано документів, які б підтверджували підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість позичем в позовній заяві помилково здійснено посилання на положення ч. 4 ст. 288 КУпАП про звільнення від сплати державного мита, які в даному випадку не застосовуються, з підстав зазначених вище.

Зазначені недоліки можуть бути усунуті шляхом надання оригіналу документу (квитанції) про сплату судового збору, із підтвердженням зарахування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України або документів, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилами, визначеними частиною першою та другою статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на зазначене суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта Кирилової Катерини Олександрівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху та запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 грн. або ж документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, 123, 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержанта Кирилової Катерини Олександрівни про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Запропонувати позивачу у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду, а саме:

- звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку;

- надати суду в оригіналі документ про сплату судового збору в сумі 420,40 грн. або ж документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог суду у встановлений строк позовна заява буде повернута позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя