Справа № 520/10284/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 р. справа № 520/10284/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Бондар О.В.,

за участю: представника позивача Неонети А.В.,

представника відповідача - Лук`янцева С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057) про визнання протиправними та скасування акту і податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати акт Головного управління ДФС у Харківській області від 11.10.2019 №3031/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 про результати документальної невиїзної перевірки громадянина ОСОБА_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні транспортного засобу «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 , через митний кордон України, за митною декларацією від 13.07.2018 №UA205090/2018/055549;

- податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 12.12.2019 року № та №000741305 визнати протиправними та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.07.2018 р. на територію України ОСОБА_1 був ввезений легковий автомобіль, що був у використанні, марки «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/055549, в якій митна вартість була визначена за 6 (резервним) методом. Відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні легкового автомобіля, що був у використанні «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 , через митний кордон України за митною декларацією від 13.07.2018 р типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/055549 та за результатами перевірки були винесені податкові повідомлення-рішення № від 12.12.2019 р., яким було нараховане податкове зобов`язання зі сплати ПДВ в розмірі 23880,37 грн., крім того штрафні (фінансові) санкції в розмірі 5970,09 грн. та № від 12.12.2019 р., яким було нараховане податкове зобов`язання зі сплати ввізного мита в розмірі 10854,75 грн., крім того штрафні (фінансові) санкції в розмірі 2713,69 грн. Позивач не погоджується з актом перевірки та вказаними рішення відповідача, оскільки, податковим органом не було враховано те, що органами Волинської митниці ДФС, які здійснювати митне оформлення автомобіля, що був у використанні під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не було виявлені факти заявлення позивачем неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість вказаного автомобіля, у тому числі невірно визначено його митну вартість.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.11.2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 30.11.2020 об 11:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Головного управління ДПС у Харківській області в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні, зазначивши про обґрунтованість висновків щодо порушення позивачем вимог законодавства з питань державної митної справи у зв`язку з недостовірним внесенням вартості товару у відповідній митній декларації, а, відтак, і про правомірність оспорюваних акту перевірки, податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Харківській області про донарахування позивачу грошових зобов`язань.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що не погоджується з доводами представника відповідача, так як висновки акту перевірки про заниження позивачем ринкової вартості автомобіля ґрунтуються виключно на припущеннях, оскільки, акт перевірки не містить даних про залучення до участі у перевірці перекладача, використання належно і достовірно перекладених документів, що визначають інші, аніж заявлену ОСОБА_1 вартості автомобіля, або наявності у працівника контролюючого органу достатніх знань іноземної мови (Республіки Литви та Німеччини).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.07.2018 р. на територію України через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 був ввезений легковий автомобіль, що був у використанні, «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 .

Митне оформлення легкового автомобіля, що був у використанні, «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 , було проведене за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205090/2018/055549, в пункті 12 якої визначено митну вартість за резервним методом 243084,41 грн (з урахуванням курсу євро 7950 євро), та заявлено загальну суму за рахунком (графа 22) - 6000 євро.

Згідно рахунку-фактури від 11.07.2018 року вартість транспортного засобу становить 6000 євро, його продавцем виступала компанія «UAB Rolidas», отримувачем ОСОБА_1 .

За митне оформлення придбаного автомобіля при його митній вартості у 243084,41 грн. було нараховано та сплачено позивачем наступні митні платежі: ввізне мито в розмірі 24308,44 гривень, акцизний податок 23996,56 гривень, податок на додану вартість 58277,88 гривень.

Таким чином, контролюючий орган прийняв митну декларацію ІМ40ДЕ № UA205090/2018/055549, визначив митну вартість товару за резервним методом та пропустив легковий автомобіль, що був у використанні, «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 на митну територію України.

24.05.2019 р. на адресу Головного управління ДФС України в Харківській області від Рівненської митниці ДФС надійшов лист №4723/7/17-70-20-03, яким надано інформацію стосовно митного оформлення за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA205090/2018/055549 від 13.07.2018 року Волинською митницею ДФС товару - легковий автомобіль марки «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 . Транспортний засіб ввозився на митну територію України громадянином ОСОБА_1 . Декларантом ТОВ «Константа Брок» заявлено фактурну вартість даного автомобіля на рівні 6000 євро.

Також в листі вказано, що з рахунку-фактури від 30.06.2018 року б/н митницею встановлено, що вищезазначений автомобіль реалізований підприємством «Michael Beuck Automobile» на території ЄС за 11500 євро, що не відповідає заявленій вартості під час митного оформлення транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, та з метою забезпечення виконання на контролюючі органи функцій щодо проведення перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску в порядку, визначеному ст.345-354 Митного кодексу України, відповідачем направлено запити до Волинської митниці ДФС та Рівненської митниці ДФС.

Листом Рівненської митниці ДФС від 10.06.2019 року №5166/36/17-70-20-03 надано завірені копії документів, а саме: рахунок-фактура купівлі-продажу від 30.06.2018, чек/квитанція від 30.06.2018 року та копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що підтверджують реалізацію на території ЄС автомобіля марки «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 .

Згідно рахунку-фактури від 30.06.2018 вищевказаний автомобіль марки «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 реалізовано за 11500 євро підприємством «Michael Beuck Automobile» покупцю ОСОБА_2 , який є засновником та керівником ТОВ «Ролідас Авто», м.Рівне.

Листом Волинської митниці ДФС від 11.06.2019 року №1565/7/03-70-66 на запит Головного управління ДФС у Харківській області №6195/7/20-40-13-04-07 від 31.05.2019, надано завірені витяги з АСМО «Інспектор» електронної митної декларації №UA205090/2018/055549 від 13.07.2018 та документів, що подавалися при митному оформленні автомобілю марки «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 .

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу від 11.07.2018 року за підписом ОСОБА_3 , компанією UAB «ROLIDAS» (код підприємства 304231840, Литовська республіка) реалізовано автомобіль марки «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 покупцю ОСОБА_1 за ціною 6000 євро.

З матеріалів справи встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області, на підставі наказу №5769 від 16.08.2019, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку громадянина ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні транспортного засобу марки «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 через митний кордон України за митною декларацією від 13.07.2018 року №UA205090/2018/055549, за результатами якої складено акт №3031/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 від 11.10.2019 року.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення ОСОБА_1 :

- п.2 ст.52, ч.2 ст.53, ст.278, п.1 ч.1 ст.279, ч.1 ст.295, п.1 ст.368 Митного кодексу України, у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 10854,75 грн.;

- п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 23880,37 грн.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкові повідомлення рішення:

- податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2019 р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання позивача з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів всього в розмірі 29850,46 грн., з них за податковим зобов`язанням в сумі 23880,37 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 5970,09 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № від 12.12.2019 р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання позивача за платежем мито на транспортні засоби, що були ввезені на територію України всього в розмірі 13568,44 грн., з них за податковим зобов`язанням в сумі 10854,75 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 2713,69 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями та актом перевірки відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування акту Головного управління ДФС у Харківській області від 11.10.2019 №3031/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 про результати документальної невиїзної перевірки громадянина ОСОБА_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні транспортного засобу «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 , через митний кордон України, за митною декларацією від 13.07.2018 №UA205090/2018/055549, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Суд зазначає, що відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до пункту 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність платника податків та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 19 КАС України.

За змістом п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків та сам Акт перевірки не можуть бути предметом розгляду у суді, оскільки відповідно п.86.1 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом, тобто заперечення, зауваження до акта перевірки (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.

Це свідчить про те, що дії, пов`язані з включенням до акта висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Суд зазначає, що висновки, викладені в акті податкової перевірки, не є предметом оскарження в адміністративному суді, оскільки не є обов`язковими ані для платника податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке і визначає грошові зобов`язання платникові податків.

Натомість висновки, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів та їх особистої думки, а тому не створюють жодних правових наслідків. Відповідно, акти перевірки та дії щодо включення до акту перевірки будь-яких даних не порушують права платників податків безвідносно до змісту таких актів.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акта.

Враховуючи викладене, суд, на підставі аналізу зазначених норм права, дійшов висновку, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Щодо позовних вимог в частини визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області від 12.12.2020 року № та №000741305, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначаються цим Кодексом, крім правил оподаткування товарів митом, які встановлюються Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи.

Відповідно до ч.2 ст.1 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно з ч.1 ст.50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 1 ст.54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Як зазначено в ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.6 ст.265 Митного кодексу України декларування товарів, що належать громадянам, може здійснюватися цими громадянами або іншими громадянами, уповноваженими на це власниками зазначених товарів нотаріально посвідченими дорученнями.

Частиною 1 ст.266 Митного кодексу України передбачено, що декларант зобов`язаний, зокрема, у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу (пункт 4); у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів (пункт 5).

Згідно із ч.1 ст.293 Митного кодексу України особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант.

Приписами п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п.180.1 ст.180 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України,

Пунктом 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Згідно з п. 206.1 ст. 206 Податкового кодексу України під час ввезення товарів на митну територію України суми податку підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Пунктом 7 розділу I Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України №1118 від 17.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708 (у редакції наказу №229 від 17.03.2008), власник ТЗ або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності). У випадках необхідності вирішення питань щодо визначення року виготовлення ТЗ, класифікації ТЗ згідно з УКТЗЕД, митної вартості або порушення справи про порушення митних правил посадова особа митного органу може вимагати деякі чи всі з перелічених документів: митні документи країни придбання ТЗ; сервісну книжку; експертний висновок; фотографії; технічну документацію.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що митне оформлення ввезеного позивачем легкового автомобіля, що був у використанні, марки «Volvo» модель «XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 було проведено за митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA205090/2018/055549, в якій митна вартість була визначена за резервним методом.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

У свою чергу, відповідно до положень пункту 1 частини третьої, частини шостої статті 345 Митного кодексу України, органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Відповідно до статті 351 цього Кодексу, предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

При цьому, якщо митний орган, приймаючи вантажну митну декларацію, самостійно визначає митну вартість товару та пропускає товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов`язань, за винятком випадку коли за наслідками службової перевірки або розгляду кримінальної справи встановлено змову між декларантом і митним органом, спрямовану на заниження обов`язкових платежів.

В інших випадках, за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України, митний орган має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов`язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 08.05.2018 в справі №808/1341/14 (провадження №К/9901/7237/18), постанові від 16.05.2019 в справі №822/728/16 (провадження №К/9901/25096/18).

Враховуючи, що контролюючий орган прийняв митну декларацію ІМ40ДЕ №UA205090/2018/055549, самостійно визначивши митну вартість товару за резервним методом та пропустив легковий автомобіль, що був у використанні на митну територію України, суд приходить до висновку, що у Головного управління ДПС у Харківській області не було правових підстав для прийняття податкових повідомлень-рішень про донарахування податкових зобов`язань.

При цьому, інформація, що міститься у рахунку фактурі б/н від 30.06.3018 року є предметом перевірки саме з боку Митного департаменту фінансів Литовської Республіки.

Крім того, акт перевірки від 11.09.2019 року №3031/20-40-13-05-08/ НОМЕР_1 не містить будь-яких фактів, які б вказували на вчинення протиправних дій ОСОБА_1 щодо підроблення інформації про ціну транспортного засобу, а лише підтверджує факт подання декларантом під час митного оформлення зазначеного транспортного засобу згідно договору купівлі-продажу від 11.07.2018 року, який був прийнятий митним органом без будь-яких зауважень.

В ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що Головне управління ДПС у Харківській області під час проведення перевірки позивача на предмет своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні транспортного засобу не вживало додаткових заходів з метою встановлення дійсного продавця товару (компанія «Michael Beuck Automobile» чи «UAB Rolidas»), фактичної ціни товару, за яку був придбаний транспортний засіб позивачем.

В той час, ОСОБА_1 є добросовісним покупцем, оскільки, відповідачем в ході перевірки та в ході судового розгляду справи не було встановлено недійсність або нікчемність договору купівлі-продажу транспортного засобу «Volvo XC60», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 від 11.08.2020 року, укладеного між продавцем компанією «UAB Rolidas», Литовська Республіка, та покупцем ОСОБА_1 з підстав передбачених Цивільним кодексом України, судами України або судами іноземних держав.

Також суд звертає увагу на те, що позивач не притягувався митним органом до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, що в свою чергу, свідчить про відсутність встановлених контролюючим органом факту неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість вказаного автомобіля, у тому числі невірного визначення митної вартості.

Самі по собі документи митних органів Литовської республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності в його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправомірних відомостей щодо вартості товару.

З пояснень представника відповідача в судовому засіданні судом встановлено, що рішення про коригування митної вартості товарів митним органом за вищезазначеним транспортним засобом не приймалось.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 12.12.2019 року № та №000741305 є протиправними та підлягають скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування акту і податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 12.12.2019 №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби, що були ввезені на митну територію України на загальну суму 13568 (тринадцять тисяч п`ятсот шістдесят вісім) грн. 44 коп., з яких 10854 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 75 коп. - за податковими зобов`язаннями та 2713 (дві тисячі сімсот тринадцять) тисяч 69 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 12.12.2019 №, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на митну територію України транспортних засобів на загальну суму 29850 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 46 коп., з яких 23880 (двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 37 коп. за податковими зобов`язаннями та 5970 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 09 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м.Харків, 61057 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 07 грудня 2020 року.

Суддя О.О. Горшкова