Справа № 200/7875/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

08 грудня 2020 р. Справа №200/7875/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах; визнання неправомірним та скасування рішення від 21.11.2019 № 8158 про відмову в призначенні пенсії; зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах; зобов`язання зарахувати період роботи з 21.12.1986 по 16.03.2017 на пільгових умовах.

Позивачем подано до суду також заяву про поновлення строку звернення до суду, вмотивовану тим, що про прийняте відповідачем рішення позивач не знав, оскільки перебував на непідконтрольній українській владі території.

Частинами 1 та 2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, чинній з 02.04.2020 по 16.07.2020 включно, строки звернення до адміністративного суду продовжувалися на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-IX, який набрав чинності 17.07.2020, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Отже із врахуванням наведеного вище кінцевим строком звернення позивача до суду є 06.08.2020. До суду із цим позов позивач звернувся 17.08.2020, тобто із пропуском визначеного КАС України шестимісячного строку з дня, коли особа дізналась (мала дізнатись) про порушення своїх прав.

При вирішенні питання можливості поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду суд виходить із наступного.

Конституцією України встановлено, що людина є найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8 Конституції України).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46 Конституції України ).

Аналогічні зобов`язання України передбачені і у основних міжнародно-правових актах. Стаття 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права від 16.12.1966 (ратифікований Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 19.10.1973) визначає право кожної людини на соціальне забезпечення.

Згідно з позицією Конституційного Суду України, що висловлена у Рішенні від 04.06.2019 №2-р/2019 за будь-яких обставин сутність права на пенсійне забезпечення як складової конституційного права на соціальний захист не може бути порушеною, а законодавче регулювання у цій сфері має відповідати принципам соціальної держави. Конституційний Суд України у Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 наголосив на необхідності дотримання вказаних принципів.

За своєю правовою природою пенсія є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції). Згідно з висновком ЄСПЛ у справі "Гайгузус проти Австрії" якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, в свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності (Gaygusuz v. Austria, заява №17371/90, пункт 39).

Суд зазначає, що встановлення у процесуальному законодавстві обмеженого строку звернення до суду має на меті, перш за все, дисциплінувати учасників справи, полегшити надання учасниками адміністративного процесу доказів, що підвищує їх достовірність і, тим самим, сприяє встановленню судом істини, а також забезпечує правову визначеність учасників спірних відносин. Наслідки пропуску строку позовної давності підлягають застосуванню, зокрема, у разі наявності сумніву щодо можливості встановлення об`єктивної істини в розглядуваній справі внаслідок значного спливу часу.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 7 лютого 2019 року у справі №295/6531/17 при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права (права на призначення пенсії за віком) та легалізації правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Суд вважає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму. Занадто суворе тлумачення процесуальної норми щодо строку звернення до суду може за певних умов створити перешкоду у зверненні особи до суду за захистом порушеного права.

У даному випадку пропуск строку звернення до позивача не є таким, що міг вплинути на достовірність наданих суду доказів або викликати сумніви у можливості встановлення об`єктивної істини.

Приймаючи до уваги наведене вище та обставини спору, що виник між сторонами, враховуючи значимість спору для позивача та незначний пропуск строку звернення суд дійшов висновку про можливість поновлення строку звернення до суду із цим позовом.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та поновити його.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.С. Михайлик