Справа № 826/6665/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року м. Київ № 826/6665/16

Колегія суддів Окружного адміністративного суду міста Києва у складі:

головуючого судді Огурцова О.П.,

суддів: Арсірія Р.О., Кузьменка В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом 1) Благодійної організації "Благодійний фонд "Богдана Гаврилишина",

2) Благодійного фонду "Енергетичний центр ім. І.Люндіна",

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1"

до Національного банку України

треті особи 1) Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик",

2) Міська молодіжна організація "Центр соціальних та ділових ініціатив",

3) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправним та скасування рішення,

за участю представників:

представника позивача 1 - Шипілова Олександра Вікторовича (ордер серії КВ №453147 від 29.10.2019),

представника позивача 2 - не прибув,

представника позивача 3 - Іщенко Ганни Михайлівни (довіреність б/н від 13.11.2019),

представника відповідача - Сапальова Віктора Вікторовича (дов. від 22.03.2018 № 18-0014/16221),

представника відповідача - Бондаренко Наталії Олександрівни (дов. від 22.03.2018 № 18-0014/16207),

представника відповідача - Сидоренка Романа Володимировича (дов. від 27.12.2019 №18-0014/68075)

представника третьої особи 1 - Козацької Ольги Костянтинівни (довіреність від 04.11.2019 № 464),

представника третьої особи 1 - Ніколенко Олени Василівни (довіреність від 04.11.2019 № 462),

представника третьої особи 1 - Полякова Тараса Юрійовича (довіреність від 28.12.2019 № 495),

представника третьої особи 2 - Рубановського Кирила Станіславовича (довіреність б/н від 08.07.2019),

представника третьої особи 3 - Мізунського Анлрія Івановича (дов. від 19.04.2019 № 27-7209/19)

представника третьої особи 3 - Шевченка Юрія Анатолійовича (дов. від 25.07.2019 № 27-12932/19)

В С Т А Н О В И В:

Благодійна організація "Благодійний фонд "Богдана Гаврилишина", Благодійного фонду "Енергетичний центр ім. І.Люндіна", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" звернулись до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного банку України про визнання протиправною та скасування постанови Національного банку України від 05.04.2016 №234 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017, адміністративний позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 16.05.2019 зазначені судові рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем за відсутності на те правових підстав та з порушенням вимог чинного законодавства. Позивачі зазначили про те, що в постанові від 05.04.2016 №234 не зазначено конкретних підстав її прийняття.

Представники позивача 1 та позивача 2 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, представник позивача 3 у судові засідання не прибув.

Відповідач надав суду заперечення на адміністративний позов та письмові пояснення обґрунтовані тим, що позивачі, як вкладники банку не вправі оскаржувати рішення про застосування заходу впливу застосованого до банку, як юридичної особи. Також відповідач зазначив про те, що він під час прийняття оскаржуваного рішення діяв виключно у межах та спосіб встановлений Конституцією України та законами України, з метою захисту інтересів вкладників та кредиторів.

Представники відповідача у судових засіданнях заперечили проти позовних вимог.

Третя особа 1 надала суду письмові пояснення в яких підтримала позицію відповідача. Представники третьої особи 1 у судових засіданнях заперечили проти позовних вимог.

Третя особа 3 заперечила проти позовних вимог, надала суду письмовий відзив на позовну заяву в якому просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на те, що позивачі - кредитори банку, не є власниками істотної участі в банку, не володіють великим (значним, істотним) пакетом акцій, що надає їм основоположний, вирішальний ступінь впливу на діяльність банку, не можуть бути визнані особами, що вправі звертатись до суду у зв`язку із втручанням органів державної влади в особі Національного банку України у їх суб`єктивні майнові права.

Представники третьої особи 3 у судових засіданнях заперечили проти позовних вимог.

Третя особа 2 підтримала позицію позивачів та просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Представники третьої особи 2 у судовому засіданні підтримали позов.

Під час розгляду справи, суд встановив наступне.

Постановою правління Національного банку від 04.04.2016 № 231/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії проблемних» ПАТ «КБ «Хрещатик» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів.

05.04.2016 Національним банком України прийнято постанову №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», згідно з якою Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» віднесено до категорії неплатоспроможних, а постанову від 04.04.2016 № 231/БТ визнано такою, що втратила чинність.

Згідно з оскаржуваною постановою, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» віднесено до категорії неплатоспроможних, а також визнано такими, що втратили чинність постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 189/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та призначення куратора» та від 04.04.2016 № 231/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії проблемних».

Постанову від 05.04.2016 № 234 Національним банком України прийнято за наслідками розгляду пояснювальної записки Департаменту банківського нагляду про необхідність віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних та інформації, викладеної у доповідній записці Департаменту банківського нагляду від 04.04.2016 № В/20-0003/36223/БТ, складеній за результатами безвиїзного банківського нагляду за діяльністю ПАТ «КБ «Хрещатик».

Згідно з постановою Правління Національного банку України від 04.04.2016 № 231/БТ, в зв`язку з допущенням ПАТ «КБ «Хрещатик» зменшення на 5 і більше відсотків значення нормативу миттєвої ліквідності (Н4) нижче мінімуму нормативного значення п`ять і більше разів протягом березня 2016 року ПАТ «КБ «Хрещатик» віднесено до категорії проблемних

Листом від 31.03.2016 № 16-15/2-077 ПАТ «КБ «Хрещатик» надав до Національного банку України план реструктуризації, затверджений рішенням загальних зборів акціонерів банку.

За даними статистичної звітності ПАТ «КБ «Хрещатик» за формою № 611 «Звіт про дотримання економічних нормативів та лімітів відкритої валютної позиції» станом на 01.04.2016 відбулося зменшення розміру регулятивного капіталу та нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2) до однієї третини від мінімального рівня, встановленого Інструкцією про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 №368 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.09.2001 за №841/6032 .

Встановлено при здійсненні Банком діяльності порушення Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 368 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.09.2001 за №841/6032 щодо нормативу миттєвої ліквідності (Н4), нормативу короткострокової ліквідності (Н6), нормативу максимального розміру кредитного ризику на одного контрагента (Н7), нормативу великих кредитних ризиків (Н8), нормативу максимального розміру кредитного ризику за операціями з пов`язаними з банком особами (Н9), а також ліміту загальної довгої та відкритої валютної позиції банку (Л13-1).

Зважаючи на вказані обставини, Національний банк України прийшов до висновку, що прийняття постанови про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до неплатоспроможних на підставі статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» буде адекватним вчиненим банком порушенням та рівню загрози інтересам вкладників чи інших кредиторів Банку.

Не погоджуючись з постановою Національного банку України від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», Благодійна організація "Благодійний фонд "Богдана Гаврилишина", Благодійний фонд "Енергетичний центр ім. І.Люндіна", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1", як вкладники Комерційного банку "Хрещатик", звернулись до суду з даним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Щодо наявності у позивачів права на оскарження постанови відповідача від 05.04.2016 № 234 суд звертає увагу на наступне.

Суд звернувся до Департаменту аналітичної та правової роботи Верховного Суду з запитом від 24.09.2020 № 826/6665/16 щодо можливості надання копій відповідних рішень Верховного Суду (або витягів з них), які містять виклад правової позиції Верховного Суду щодо наявності у вкладників банку адміністративно - процесуальної правосуб`єктності щодо звернення до суду з позовом про скасування рішень щодо неплатоспроможності та ліквідації банку.

Листом від 26.10.2020 № 2791/0/2-20 Департамент аналітичної та правової роботи Верховного Суду повідомив наступне: "За результатами вивчення судової практики Верховного Суду виявлено рішення із висловленою правовою позицією з порушеного у зверненні питання, а саме постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі № 826/6665/16 за позовом Благодійної організації «Благодійний фонд «Богдана Гаврилишина», Благодійного фонду «Енергетичний центр ім. І. Люндіна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус-1» до Національного банку України, треті особи - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик», Міська молодіжна громадська організація «Центр соціальних та ділових ініціатив», про визнання протиправним та скасування рішення.

Розглядаючи цю справу, Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо того, що оскаржуваною постановою Національного банку України порушуються права позивачів, оскільки останні є вкладниками банку в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також у тексті оскаржуваної постанови зазначено, що прийняття постанови про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до неплатоспроможних на підставі статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» спрямоване на захист інтересів вкладників, а отже, цим актом регулюються і правовідносини з вкладниками банку, а тому позивачі не позбавлені права на звернення до суду із цим позовом (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81796077).".

Дослідивши вказаний лист Департаменту аналітичної та правової роботи Верховного Суду та рішення Верховного суду, на яке він посилається в своєму листі, суд дійшов висновку про те, що однозначна правова позиція щодо наявності чи відсутності у позивачів прав на звернення суду до суду на даний час відсутня.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи по суті з метою встановлення наявності порушеного права, яке підлягає захисту судом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду скасовуючи постановою від 16.05.2019 у справі № 826/6665/16 (адміністративне провадження №К/9901/21475/18) постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 (провадження №№ К/800/15366/17, К/800/15779/17, К/800/15968/17) зазначив наступне: "Судами під час розгляду справи не встановлено конкретних правових підстав для віднесення Національним Банком України ПАТ "КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних, не надано правового обґрунтування з метою чіткого розмежування законодавчого підґрунтя для визнання Банку неплатоспроможним та співвіднесення обставин видання постанови НБУ із конкретною правовою нормою статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (адже оскаржувана постанова НБУ не містить такого посилання), що унеможливлює постановлення остаточного судового рішення Верховним Судом у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що для ухвалення рішення по суті позовних вимог з урахуванням наведеного вище правового висновку Верховного Суду необхідно повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи, а саме: наявність конкретної підстави з переліку, визначених ст. 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність", для віднесення ПАТ "КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних з підтвердженням їх належними і допустимими доказами, та дати їм правову оцінку відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

У зв`язку з цим постановлені у справі рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду слід вжити передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, та постановити законне й обґрунтоване рішення."

Спірні правовідносини мали місце у квітні 2016 року, а отже до них мають застосовуватись норми права чинні на момент їх існування.

Відповідно до статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) вказано шість пунктів, які встановлюють підстави для визнання банку неплатоспроможним.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду скасовуючи постановою від 16.05.2019 у справі № 826/6665/16 (адміністративне провадження №К/9901/21475/18) постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 (провадження №№ К/800/15366/17, К/800/15779/17, К/800/15968/17) вказав, що судами під час розгляду справи не встановлено конкретних правових підстав для віднесення Національним Банком України ПАТ "КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних, та на необхідність встановлення цієї обставини.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З аналізу постанови від 05.04.2016 № 234 судом встановлено, що відповідачем не визначено конкретної підстави для визнання ПАТ "КБ "Хрещатик" неплатоспроможним.

Водночас з аналізу змісту вказаної постанови та відзиву Національного банку України, судом встановлено, що підставою для віднесення ПАТ "КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних стало зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України, тобто пункт 2 частини першої статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

В постанові від 05.04.2016 №234 відповідачем зазначено про те, що за даними статистичної звітності ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» за формою №611 «Звіт про дотримання економічних нормативів та лімітів відкритої валютної позиції» станом на 01.04.2016, відбулося зменшення розміру регулятивного капіталу та нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2) до однієї третини від мінімального рівня, установленого Інструкцією про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 №368 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.09.2001 за №841/6032 та фактичне значення нормативу достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2) становило 0,45% (за встановленого нормативного значення не менше 10%, одна третина - 3,33%). Також, в зазначеній постанові вказано про те, що ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» продовжує здійснювати діяльність із порушенням нормативно-правових актів Національного банку України, а саме Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 №368 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.09.2001 за №841/6032 щодо дотримання нормативу миттєвої ліквідності (Н4), нормативу короткострокової ліквідності (Н6), нормативу максимального розміру кредитного ризику на одного контрагента (Н7), нормативу великих кредитних ризиків (Н8), нормативу максимального розміру кредитного ризику за операціям з пов`язаними з банком особами (Н9) та інші вимоги.

Водночас в постанові відповідача від 05.04.2016 №234 зазначено про те, що ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» листом від 31.03.2016 надав до Національного банку України план реструктуризації, затверджений 18.03.2016 рішенням загальних зборів акціонерів банку, однак зазначений план реструктуризації не передбачає повного виконання вимог Національного банку України, передбачених Постановою правління Національного банку України від 31.12.2015 № 1002/БТ, щодо здійснення докапіталізації банку в необхідному розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України зобов`язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України.

Водночас на момент виникнення спірних правовідносин, тобто станом на 05.04.2016, діяли спеціальні нормативно-правові акти, якими встановлювався порядок визнання банку неплатоспроможним.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків» на період дії цього Закону закони України та інші нормативно-правові акти у сфері банківської діяльності діють з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до пункту 91 статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків» Національний банк України не відносить банк до категорії проблемних або неплатоспроможних з підстав, визначених у пункті 1, абзацах першому, третьому пункту 4 та пункті 41 частини першої статті 75; пункті 2 частини першої статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність", за умови подання банком Національному банку України програми капіталізації/плану реструктуризації, складених, у тому числі, за результатами діагностичного обстеження, а також плану заходів щодо приведення діяльності банку у відповідність з вимогами законодавства щодо операцій з пов`язаними з банком особами та забезпечення виконання зазначених програм/планів у визначені в них строки.

На момент прийняття постанови від 05.04.2016 №234 діяв фактичний мораторій на віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних з підстави, визначеної у пункті 2 частини першої статті 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність", враховуючи подання плану реструктуризації банку.

Суд критично оцінює наведені у відзиві Національного банку України доводи щодо неподачі банком плану реструктуризації який би передбачав повне виконання вимог Національного банку України, оскільки ні в постанові від 05.04.2016 №234, ні у відзиві не наведено доводів та обґрунтувань що того, в чому саме полягала така невідповідність.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За відсутності надання відповідачем доводів та доказів невідповідності плану реструктуризації встановленим вимогам, суд приходить до висновку про порушення відповідачем вимог пункту 91 статті 8 Закону України «Про заходи, спрямовані на сприяння капіталізації та реструктуризації банків» при прийнятті постанови від 05.04.2016 №234.

Інші наведені в постанові від 05.04.2016 №234 порушення, у тому числі порушення нормативів ліквідності, не є підставами для віднесення банку до категорії неплатоспроможних, передбаченими статтею 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до розділу І Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 №368 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.09.2001 за №841/6032, Національний банк установлює порядок визначення регулятивного капіталу банку та такі економічні нормативи, що є обов`язковими до виконання всіма банками: нормативи капіталу мінімального розміру регулятивного капіталу (Н1), достатності (адекватності) регулятивного капіталу (Н2), достатності основного капіталу (Н3).

Таким чином, інші нормативи, крім зазначених, є нормативами ліквідності та їх порушення не могло бути підставою для віднесення банку до категорії неплатоспроможних, передбаченою статтею 76 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Крім того, план реструктуризації передбачав зростання показників капіталу, позитивне значення нормативу Н2 згідно з планом реструктуризації мало бути досягнуто до 01.05.2016, а до 01.10.2016 - на рівні не менше 5%, що відповідало вимогам постанови Правлення Національного банку України від 15.04.2015 № 260 «Про здійснення діагностичного обстеження банків».

Водночас, Постанову №234 було прийнято Національним банком України 05.04.2016, тобто до завершення строку передбаченого планом реструктуризації, що фактично унеможливило його виконання ПАТ «КБ «Хрещатик» та призвело до віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Таким чином, судом встановлено порушення вимог закону Національним банком України під час прийняття Постанови № 234 від 05.04.2016 та наявність підстав для її скасування у зв`язку з цими порушеннями.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 в адміністративній справі № 640/18835/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КФ "УКРФІНКОМ" до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Гречаної Руслани Тарасівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик", Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик" Шевченко Олександр Володимирович, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "КБ "Хрещатик" Луньо Ілля Вікторович про визнання протиправними та скасування дій та рішень позов задоволено повністю, та, зокрема, визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».

Відповідно до частини першої статті 325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже є рішення суду, яке набрало законної сили 13.10.2020 та яким визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».

Таким чином оскаржувана постанова з 13.10.2020 втратила чинність та вже не є юридично значимою, з огляду на що відсутні підстави для захист та відновлення прав позивачів шляхом визнання її судом протиправною та скасування, а отже і підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Благодійної організації "Благодійний фонд "Богдана Гаврилишина" (01021, м. Київ, вул. Інститутська, 24/7, кв. 49, ), Благодійного фонду "Енергетичний центр ім. І.Люндіна" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29, кв. 40, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус-1" (61145, м. Харків, вул. Космічна, 26, кв. 416, ) до Національного банку України (01601, м. Київ. вул. Інститутська, 9, ), треті особи Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" (01024, м. Київ, бульв. Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, ), Міська молодіжна організація "Центр соціальних та ділових ініціатив" (78500, Івано - Франківської обл., м. Яремче, вул. Свободи, 266, оф. 303, ), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053 м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ) про визнання протиправною та скасування постанови Національного банку України від 05.04.2016 №234 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних" - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297, пункту 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко