Справа № 137/1442/20
Суддя: Желіховський В. М.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 137/1442/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

представника позивача адвоката Данилюка П.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування Відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчак Сергія Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного спеціаліста-інспектора з паркування Відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчак С.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому зазначає, що 23.10.2020 року у відділенні поштового зв`язку він отримав постанову від 13.10.20 р. №00011189, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП за те, що 05.10.2020 року о 11-24 год. в м. Вінниці по вул. Грушевського 10 він здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п. 15.9 (и) ПДР України.

Зазначає, що вказана постанова є незаконною, та як висновок відповідача не відповідає фактичним обставинам справи та постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню за наступних підстав.

Зокрема, в період з 03.10.2020 року до 10.10.2020 року автомобіль Субару д/з НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності знаходився у володінні та користуванні його синів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які проживають та працюють в м. Вінниці.

Зазначає, хто саме з них користувався автомобілем 05.10.2020 року йому невідомо, оскільки він сам знаходився на робочому місці за адресою АДРЕСА_1 , а відтак не міг керувати своїм автомобілем в м. Вінниці. Про існування винесеної постанови дізнався 23.10.2020 р. при її отриманні.

Також вказує, що з роздрукованих з сайту відповідача фотокарток та з фотокарток, зроблених ним особисто очевидно, що належний йому автомобіль знаходиться на відстані більше 10 метрів від пішохідного проходу між будинками. Виїзду з прилеглої території між зображеними будинками не існує.

На фотокартках відповідача та фотокартці, що виконана ним 24.10.2020 року очевидно, що між будинками по вул. Грушевського 10 та сусіднім існує пішохідний прохід до сараїв, а не виїзд з прилеглої території, тому вважає, шо пункт 15.9 (и) на вказану дорожню ситуацію не поширюється.

Крім того, вказує шо в постанові не зазначений технічний засіб, за допомогою якого проводилось вимірювання відстані, в той час, коли на фотокартах очевидно, що відстань від краю автомобіля до проходу між будинками, один з яких знаходиться по вул. Грушевського 10 в м. Вінниці (який відповідач рахує виїздом) досить значна і може бути більше 10 метрів.

За таких підстав, зазначає, що здійснена фотозйомка відповідачем за допомогою технічного засобу вказаного у постанові не підтверджує факту зупинки автомобіля Субару д/з НОМЕР_1 з порушенням п. 15.9 (и) ПДР України, так як вказаним технічним засобом відстань не вимірюється.

Крім того доказів, передбачених ст. 251 КУпАП про те, що позивач вчинив зупинку автомобіля Субару д/з НОМЕР_1 по вул. Грушевського 10 в м. Вінниці справа не містить.

За таких підстав, змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить постанову від 13.10.20 р. №00011189 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП скасувати як незаконну, а справу закрити через відсутність в діях позивача події і складу адміністративного правопорушення.

11.11.2020 р. до суду надійшов відзив відповідача Головного спеціаліста -інспектора з паркування Відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчак Сергія Олеговича, в якому щодо задоволення позовних вимог заперечує за наступних підстав.

Зазначає, що позов позивача є надуманий та такий, що не підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджено подію і склад адміністративного правопорушення, тому відповідач діяв у межах наданих повноважень у спосіб та у порядок, визначеному законодавством, а позивач є тією особою, яка повинна нести відповідальність зідно законодавства.

Згідно рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23 січня 2020 року №155 посадові особи відділу паркування Департаменту енергетики транспорту та зв`язку Вінницької міської ради наділені повноваженнями на здійснення функцій інспекторів з паркування, які й уповноважені здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і шостою статті 122 КУпАП ( у частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), частинами першою, другою і восьмою статті 152-1 КУпАП накладати стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів (рішення є публічно доступним доказом). Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема, складання та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, за порушення правил зупинки та стоянки транспортних засобів зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) є складовою частиною виконання обов`язків відповідача, який і здійснив фотофіксацію (із зазначенням дати, місця, розташування транспортного засобу та географічних координат) вказаних обставин в кількості шести зображень з різних ракурсів.

Як встановлено за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, власником транспортного засобу Subaru д/з НОМЕР_1 є відповідальна особа, тобто позивач по справі ОСОБА_1 , а тому інспектором з паркування і було винесено відносно нього відповідну постанову, до якої додано матеріали фотофіксації.

Тобто, ними в даному випадку, розгляд справи було здійснено із урахуванням обосливостей, визначених ч.3 ст.33, ст.279-1 КУпАП, а тому доводи позивача про порушення його прав передбачених ст. 268 КУпАП оцінюють критично.

Зазначають, що як вбачається з фотофіксації обставин правопорушення водій транспортного засобу марки "Subaru" державний номерний зна НОМЕР_1 допустив порушення правил зупинки, яке полягає у здійсненні зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів до виїзду з прилеглих територій, що спростовує доводи позивача про відсутність доказів на підтвердження порушення ПДР.

Фотознімки із відображенням автомобіля марки транспортний засіб "Subaru" державний номерний знак НОМЕР_1 (GPS координати: 49.234775, 28.472099; дата 05.10.2020 час 11:24, місце вул. Грушевського 10 м.Вінниця) та дані про відстань місця зупинки транспортного засобу від виїзду з прилеглої території, містить інформацію про те, що транспортний засіб був зупинений за 4858 мм (4 метри 85 сантиметрів) від виїзду з прилеглої території, що підтверджено заміром такої відстані, тобто ближче 10 метрів до нього, а тому в силу ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами, які були враховані при винесенні оскаржуваної постанови інспектором з паркування і є порушенням правил зупинки транспортних засобів (підпункт "и") пункт 15.9 ПДР України.

Також вказують, що в постанові інспектора з паркування серії ІВ №00011189 від 13.10.2020 р. зазначено, що власник чи користувач може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення на веб-сайті: https://inspector.vmr.gov.ua.

Технічний засіб Logic Instrument K80 V2 пройшов стандартизацію відповідно до Закону України "Про стандартизацію", що підтверджується сертифікатом експертизи, атестатом відповідності, додатком до сертифіката (копії додають).

Тому відповідно до свідоцтва про повірку законодавчого ругельованого засобу вимірювальної техніки №200/76, згідно якого світловіддалемір лазерний ручний GLM 40 відповідає вимогам МПУ 059/01-2003.

За таких підстав, зазначають, що позивачем не спростовується факт, що тарнспортний засіб, власником якого є позивач, був зупинений ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території і ним не надано доказів та переконливих обгрунтувань, що правопорушення не було вчинено. Інші доводи позивача, які викладені в позовні заяві є такими, що не впливають на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу зазачають наступне, що слід оцінювати розумність цих витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значення для позивача. З огляду на зазначене, вказують, що заявлена сума до відшкодування не може бути задоволена, як така що не відповідає критерію реальності таких витрат.

З огляду на вищевикладене та у зв`язку з відсутністю в діях відповідача по винесенню оскаржуваної постанови порушень норм чинного законодавства, просять відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Данилюк П.П. в судовому засіданні позовні вимоги підттримав повністю з підстав зазначених у позові і просить сксаувати винесену 05.10.20 р. №00011189 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП скасувати як незаконну, а справу закрити через відстуність в діях позивача події і складу адміністратвиного правопорушення. Зважаючи на викладене, суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що 13.10.2020 головним спеціалістом - інспектором з паркування Відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчак С.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серія ІВ №00011189, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Із змісту оскаржуваної постанови серії ІВ №00011189 встановлено, що 05.10.2020 р. о 11:24 год. за адресою м. Вінниця вул. Грушевського 10 транспортний засіб марки "Subaru" державний номерний знак НОМЕР_1 допустив порушення правил зупинки, яке полягає у здійсненні зупинки транспортного засобу ближче 10 метрів до виїзду з прилеглих територій (п.15.9 (и) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП. Позивач, не погодившись із рішенням посадової особи суб`єкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду із даним позовом. Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ст. 77 КАС України). Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Судом встановлено, що позивач притягується до відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, згідно з якою відповідальність настає, окрім іншого, за порушення правил зупинки, стоянки та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Згідно із Приміткою до ст.122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. На підставі ч.1 ст.14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Конституційний Суд України у рішенні від 22.12.2010 № 23-рп/2010 зазначив: «Конституційний Суд України звертає увагу на те, що перевірена на предмет конституційності стаття 14-1 Кодексу, яка міститься в Загальній частині Кодексу, встановлює особливості притягнення до адміністративної відповідальності саме власників (співвласників) транспортних засобів, однак безпосередньо не визначає складу правопорушення, а тому не може бути самостійною підставою для притягнення до такої відповідальності. Види правопорушень та процедура притягнення до адміністративної відповідальності визначені в Особливій частині Кодексу. Положення статті 14-1 Кодексу можуть застосовуватися лише в системному зв`язку з низкою інших статей, передбачених Особливою частиною Кодексу, диспозиції яких у безальтернативній формі визначають суб`єктом, який притягається до відповідальності за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, особу, яка винна у вчиненні цього правопорушення, зокрема водія транспортного засобу. За відсутності в статтях Особливої частини Кодексу, які визначають склад адміністративних правопорушень, вказівки на те, що суб`єктами цих правопорушень є власники (співвласники) транспортних засобів, ці суб`єкти можуть притягатися до адміністративної відповідальності виключно за наявності в їхніх діях складу певного адміністративного порушення, інше створює правову невизначеність у встановленні суб`єкта, що притягається до відповідальності в цій сфері». З аналізу вказаних норм слідує, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП є фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. За даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що власником транспортного засобу "Subaru" державний номерний зна НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1 , інші відомості щодо користувачів вищевказаного транспортного засобу не внесено. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 є відповідальною особою. Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці. Положеннями ст.ст. 268, 280 КУпАП встановлено, що особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279 1 - 279 4 цього Кодексу. Згідно частин 3, 5 ст. 279-1 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152 1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Судом встановлено, що оскаржувана позивачем постанова була винесена у відсутність позивача, однак це відповідає вищевказаним нормам КУпАП. Статтею 251 КУпАП встановлено поняття доказів. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 15.9 (и) ПДР України, зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Судом встановлено, що фіксація правопорушення була здійснена технічним засобом Logic Instrument K80 V2, про що зазначено в оскаржуваній постанові. Згідно із рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23 січня 2020 року №155 посадові особи відділу паркування Департаменту енергетики транспорту та зв`язку Вінницької міської ради наділені повноваженнями на здійснення функцій інспекторів з паркування, які й уповноважені здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і шостою статті 122 КУпАП ( у частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), частинами першою, другою і восьмою статті 152-1 КУпАП накладати стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів. На підставі абзацу 2 пункту 6 Порядку безоплатного надання (у тому числі через Інтернет) інформації про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), особам, за якими зареєстровані транспортні засоби, та/або безпосереднім користувачам таких транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 984, інформація про адміністративні правопорушення у сфері порушення правил паркування, зупинки та стоянки транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), що розглядаються виконавчим органом відповідної місцевої ради або уповноваженим ним інспектором з паркування, розміщується для ознайомлення на офіційному веб-сайті виконавчого органу відповідної місцевої ради. Аналізуючи зібрані у справі докази судом не встановлено наявності звернень будь - якої особи, у відповідності до вимог та у строки визначені ст. 279-1 КУпАП, до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також не надано документу (квитанції) про сплату відповідного штрафу, що є підставою для внесення змін щодо визначення суб`єкта правопорушення. Судом встановлено, що позивач звернувся одразу ж до суду із даним позовом. У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Зібрані у справі докази у контексті наведених правових норм спростовують доводи позивача про те, що він не повинен нести адміністративну відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП, оскільки не керував транспортним засобом, так як наявність у володінні транспортного засобу зобов`язує нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що винесена відповідачем постанова в межах його повноважень, у спосіб та порядку діючого законодавства, відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а тому постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ІВ №00011189, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. винесена правомірно. За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для скасування постанови, а тому вважає, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Питання про судові витрати суд вирішує з урахуванням ст.288 КУпАП абз.2 ч.5 ст.139 КАС України, а тому якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням викладеного, підстав для стягнення судового збору в даному випадку не має. Керуючи ст. 2, 9, 72-78, 245, 246, 255, 271, 272, 279-1, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного спеціаліста-інспектора з паркування Відділу паркування департаменту енергетики та зв`язку Вінницької міської ради Люльчак Сергія Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Желіховський Віктор Миколайович