Справа № 540/1624/20
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1624/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, третя особа - фермерське господарство "Гербера" про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Звернувшись до суду, позивач зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області 04 травня 2020 року видав наказ № 5728-СГ, яким відмовив ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Благодатненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю), із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, на підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам Закону України "Про фермерське господарство", зокрема, ФГ "ГЕРБЕРА" було засноване для здійснення підприємницької діяльності на іншій земельній ділянці та у заявника відсутнє право користування зазначеною земельною ділянкою.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області від 04 травня 2020 року № 5728-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою";

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), розташованої на території Благодатненської сільської ради Скадовського району Херсонської області із земель державної власності, що перебувають у користуванні фермерського господарства "Гербера", кадастровий номер :14:010:0004;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області подати до суду, у встановлений судом строк, звіт про виконання судового рішення;

- стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області судові витрати.

Ухвалою від 23.06.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 10.07.2020 року.

10.07.2020 року відкладено розгляд справи на 31.07.2020 року за клопотанням представника відповідача.

29.07.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що Головним управлінням розглянуто вищевказану заяву та видано наказ від 04 травня 2020 року за № 5728-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", в якому зазначено, що позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для ведення фермерського господарства, на підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам Закону України "Про фермерське господарство", зокрема, ФГ "ГЕРБЕРА", було засноване для здійснення підприємницької діяльності на іншій земельній ділянці та у заявника відсутнє право користування зазначеною земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 5.5 пункту 5 статуту фермерського господарства "Гербера", фермерське господарство створене відповідно до законодавства України та на підставі рішення Скадовської районної ради народних депутатів Скадовського району Херсонської області від 27 вересня 2001 року за № 222, на земельній ділянці площею 50,00 га ріллі із земель резервного фонду на землях Олександрівської сільської ради Скадовського району Херсонської області для ведення фермерського господарства.

Однак, жодних документів щодо підстав отримання засновником зазначеної земельної ділянки в користування в Головному управлінні відсутні та позивачем не надавались.

У заяві про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) із земель, що перебувають у користуванні ФГ "ГЕРБЕРА" від 30 березня 2020 року (вхідний ГУ від 03.04.20 № 4247/0/94-20-СГ), позивач зазначив земельну ділянку, яка не внесена до Статуту ФГ "ГЕРБЕРА".

Таким чином, зі статуту не вбачається, що фермерське господарство "Гербера" здійснює діяльність на зазначеній у заяві земельній ділянці, на ній не засноване та відповідно фактично не використовує.

Стосовно зобов`язання надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою позивачам, відповідач вказує на те, що суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі перебирати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки не наділені правом створювати норми права, а вповноважені лише перевіряти вже створені норми на їх відповідність вищим нормативно-правовим актам.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

31.07.2020 року вирішено адміністративну справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.10.2020 року та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

02.10.2020 року відкладено розгляд справи на 26.10.2020 року за клопотанням представника відповідача.

26.10.2020 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 06.11.2020 року.

06.11.2020 року відкладено розгляд справи на 02.12.2020 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

02.12.2020 року до суду надійшли пояснення. У них позивач зазначає, що за рахунок частини вищевказаної земельної ділянки площею 67,37 га члени фермерського господарства "ГЕРБЕРА" ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 набули у власність земельні ділянки у розмірі земельної частки паю загальною площею 40,3308 га згідно ст. 31 Земельного кодексу України та статті 13 Закону України "Про фермерське господарство".

Залишок земельної ділянки площею 24,2833 га Скадовська районна державна адміністрація Херсонської області передала в оренду фермерському господарству "ГЕРБЕРА" згідно договору оренди від 18 січня 2011 року строком на 10 (десять) років, який зареєстровано у Відділі Держкомзему у Скадовському районі від 06.05.2011 року № 00336, тобто строком до 06.05.2021 року.

02.12.2020 року представники сторін надали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Ухвалою суду від 02.12.2020 року закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

Відповідно до 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є членом фермерського господарства "ГЕРБЕРА", що підтверджується статутом цього господарства в редакції затвердженій загальними зборами членів від 05 лютого 2014 року № 3 та зареєстрованого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26 травня 2014 року.

18 січня 2011 року фермерським господарством "ГЕРБЕРА" укладено із Скадовською районною державною адміністрацією договір оренди земельної ділянки площею 24,2833 га, кадастровий номер :14:010:0004, строком на 10 років із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства.

18 березня 2020 року на загальних зборах членів Фермерського господарства "ГЕРБЕРА", яке оформлено протоколом №12, прийнято рішення надати згоду членам фермерського господарства - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 на виділення безоплатно у порядку ст. 7. 12, 13 Закону України "Про фермерське господарство", у приватну власність із земель фермерського господарства "ГЕРБЕРА" земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) по Благодатненській сільській раді Скадовського району.

20 березня 2020 року головою Фермерського господарства "ГЕРБЕРА" оформлено та нотаріально посвідчено заяву про надання згоди на поділ земельної ділянки площею 24,2833 га, кадастровий номер :14:010:0004 та згоду щодо припинення права користування в частині земельної ділянки, яка буде передаватися у власність громадянам: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 у розмірі, що не перевищує середнього розміру земельної частки (паю) Благодатненської сільської ради Скадовського району Херсонської області.

03 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства у розмірі земельної частки (паю) із земель державної власності, що перебувають у користуванні фермерського господарства "ГЕРБЕРА". До заяви додано було додано:

- копія договору оренди землі ФГ "Гербера";

- копія заяви ФГ "Гербера" на вилучення земельної ділянки;

- копія статуту ФГ "Гербера";

- копія протоколу зборів членів ФГ "Гербера";

- копія, що підтверджує досвід роботи в сільському господарстві члену ФГ "Гербера";

- копія паспорту, коду громадянина;

- графічний матеріал із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки;

- довідка податкової про відсутність заборгованості за ФГ "Гербера".

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 04.05.2020 року № 5728-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Благодатненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю), із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства, на підставі частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам Закону України "Про фермерське господарство", зокрема ФГ "ГЕРБЕРА" було засноване для здійснення підприємницької діяльності на іншій земельній ділянці та у заявника відсутнє право користування зазначеною земельною ділянкою..

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам.

Так, варто звернути увагу, що оскаржуваним наказом відповідача позивачу відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку з тим, що, зокрема, земельна ділянка не надавалась позивачу у користування. При цьому, стаття 118 ЗК України, яка також регулює порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не містить таких підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою як ненадання земельної ділянки громадянам у користування.

Крім того, спірний наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 04.05.2020 року № 5728-СГ містить посилання на невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, однак матеріалами справи дані посилання не підтвердженні.

Приписами п. а) ч.3 ст.22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до приписів ст. 31 ЗК України землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).

Так, відповідно до ст. 32 Земельного кодексу України громадянам України, членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Згідно п. а) ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної в таких розмірах: для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Частиною 2 статті 13 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Таким чином, вказаними правовими нормами прямо передбачено та презюмується право громадян - членів фермерського господарства на отримання безоплатно у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю), що може відбуватись як із земель державної чи комунальної власності, так і із земель, які раніше були надані їм у користування.

Відповідно Статуту Фермерського господарства "ГЕРБЕРА" передбачено, що фактично функціонування ФГ здійснюється на земельній ділянці, яка орендується фермерським господарством на строк 10 років з дня реєстрації (18.01.2011). Також, Статутом вказана земельна ділянка підлягає паюванню в розмірі земельної частки (паю) між членами ФГ відповідно до Закону України "Про фермерське господарство".

Позивач просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою на частину земельної ділянки, яка використовується фермерським господарством "ГЕРБЕРА" на правах оренди, для ведення фермерського господарства. Право безоплатно отримати земельну ділянку для ведення фермерського господарства надано кожному члену фермерського господарства.

Таким чином, посилання відповідача в оскаржуваному наказі, як на підставу для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, а саме: у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, спростовується зазначеними вище доказами.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування. Відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області від 04.05.2020 року № 5728-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), розташованої на території Благодатненської сільської ради Скадовського району Херсонської області із земель державної власності, що перебувають у користуванні фермерського господарства "Гербера", кадастровий номер :14:010:0004, то суд вважає, що вона є похідною від вимоги про визнання протиправними наказів відповідача, тому суд дійшов до висновку, що ця вимога також підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 1 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити такі дії лише у випадку коли закон встановлює повноваження в імперативній формі, тобто коли його діяльність чітко визначена законом. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд керується принципом верховенства права, як інструментом протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи, мають обмежуватися законом. Повноваження відповідача, які є предметом оскарження в даному спорі, не є дискреційними. Особливістю дискреційних повноважень, яка випливає із рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 є право адміністративного органу на власний розсуд прийняти одне з кількох можливих рішень, в залежності від певних обставин. В даному випадку, відповідач вибирає можливість прийняття одного із двох можливих рішень: надання дозволу або відмова в його наданні. Право діяти на власний розсуд чітко пов`язано з можливістю прийняття одного рішення із декількох, а не із двох можливих.

Таким чином відповідач зобов`язаний прийняти, фактично, єдине рішення - надати дозвіл на розробку проекту землеустрою за відсутності підстав у відмові. Якщо у наданні такого дозволу було відмовлено безпідставно і це визнано судом неправомірним, то в такому випадку ні про який власний розсуд органу Держгеокадастру не може йти мова і він може прийняти тільки одне єдине рішення - надати такий дозвіл. Тому суд вважає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень до вчинення цих дій - це єдино можливий спосіб відновлення порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованої Україною Законом N8475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб і юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було і вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку не виконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не надав достатньо належних та допустимих доказів щодо підтвердження правомірності своїх дій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним наказу відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та зобов`язання надати такий дозвіл.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду, а тому суд не вбачає підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у 840,80 грн. відповідно підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Херсонській області (, вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73036) від 04 травня 2020 року № 5728-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Херсонській області (, вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73036) надати дозвіл ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства в розмірі земельної частки (паю), розташованої на території Благодатненської сільської ради Скадовського району Херсонської області із земель державної власності, що перебувають у користуванні фермерського господарства "Гербера", кадастровий номер :14:010:0004.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (, вул. Університетська, 136-а, м. Херсон, 73036) сплачений судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Варняк

кат. 109020100