Справа № 260/141/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

07 грудня 2020 рокум. Ужгород№ 260/141/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

сторони у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву державного виконавця про зміну порядку і способу виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить: 1) визнати протиправною і незаконною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області у перерахунку пенсії, виходячи з визначення її максимального розміру 82% від грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, оформлену листом №949/Ф-99-01 від 10 січня 2020 року; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 82% від грошового забезпечення, оформлену листом №949/Ф-99-01 від 10 січня 2020 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум.

22 квітня 2020 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у даній справі в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум.

26 листопада 2020 року державний виконавець надіслав до суду заяву №3/62864305/6452 від 24.11.2020, в якій просив змінити порядок і спосіб виконання рішення в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії на стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 нараховану заборгованість по пенсії у сумі 46283,46 грн. Подану заяву аргументує тим, що на виконанні у державного виконавця перебуває виконавчий лист по справі №260/141/20. На підтвердження виконання рішення суду боржником повідомлено про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вказаний у рішенні суду період, а різницю пенсії за минулий час у сумі 46283,46 грн. обліковано та буде виплачено після надходження коштів з Державного бюджету України. Отже, державним виконавцем встановлено не виконання рішення суду в повному обсязі. Разом з тим, згідно з правовою позицією Верховного Суду невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Отже, накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Звернув увагу суду на те, що за рішенням немайнового характеру у державного виконавця відсутні повноваження щодо винесення постанови про арешт коштів та безспірне списання таких. Вважає, що вказані обставини істотно ускладнюють виконання рішення, що є підставою для зміни способу і порядку його виконання.

01 грудня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області подало до суду пояснення щодо заяви №0700-0701-7/43541 від 27.11.2020, відповідно до змісту яких проти задоволення такої заперечило. Так, зокрема, зазначило, що державного виконавця було проінформовано про процедуру виконання рішення суду у справі №260/141/20, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649. Звертає увагу суду, що згідно з нормами Бюджетного кодекс України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Так, органи Пенсійного фонду України фінансують вказані у рішенні суду види пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету, реалізуючи бюджетну програму КПКВК 2506020 у межах виділених коштів. При цьому головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України. Тому невиконання рішення суду в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням такого без поважних причин. У той же час норми КАС України передбачають можливість зміни способу виконання рішення без зміни змісту самого рішення. Однак при зміни способу виконання рішення суду у справі №260/141/20 у зазначений у заяві спосіб буде змінено рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішення питання, яке не було предметом дослідження судом при розгляді справи.

Сторони у судове засідання 07 грудня 2020 року не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подану державним виконавцем заяву, суд зазначає наступне.

Ч. 1 ст. 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

При цьому під способом виконання рішення слід розуміти визначену судовим рішенням послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та порядок здійснення захисту прав і свобод стягувача.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів, спрямованих на реалізацію судового рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, раніше встановлений судом.

Суд вважає, що механізм зміни способу і порядку виконання рішення може бути застосовано у виключних випадках у разі, якщо іншим чином забезпечити належне виконання такого є неможливим. При цьому у випадку обрання такого процесуального засобу суд не може змінити зміст самого рішення.

Таким чином, при вирішенні питання можливості зміни способу виконання судового рішення необхідно з`ясувати чи не призведе таке до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів.

Як вбачається із резолютивної частини рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням вже виплачених сум.

Тобто, рішенням суду встановлено спосіб виконання судового рішення шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому зміст вказаного рішення суду повністю відповідав обраному позивачем способу захисту порушеного суб`єктом владних повноважень права та, на думку суду, повинен був забезпечити ефективне його відновлення.

Разом з тим, зміна способу виконання рішення суду від 16.03.2020 у спосіб, зазначений державним виконавцем, змінить суть зазначеного рішення, оскільки при його прийнятті судом не досліджувалися питання визначення конкретного розміру суми, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 .

Більше того, суд зауважує, що положеннями ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надано право на звернення до суду із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення виключно за заявою сторін або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI, цей Закон встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Однак рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 стосувалося зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вчинити певні дії. Отже, на таке рішення не розповсюджуються гарантії, передбачені Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Тому суд вважає, що в державного виконавця не було підстав для звернення з власної ініціативи до суду із заявою про зміну порядку і способу виконання рішення у справі №260/141/20.

Отже, провівши правовий аналіз зазначених державним виконавцем обставин крізь призму законодавчих норм, що регулюють порядок зміни способу та порядку виконання рішення, суд дійшов висновку, що така задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви державного виконавця про зміну порядку і способу виконання рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін