Справа № 420/9349/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9349/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту 6 наказу,-

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 22 вересня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 лютого 2020 року №24, що стосується ОСОБА_1 .

25 вересня 2020 року ухвалою адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою від 05 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона проходить військову службу у Збройних Силах України за контрактом офіцерського складу відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військовій посаді помічника Командувача Військово-Морських сил Збройних сил України (з питань функціонування Чорноморського Флоту Російської Федерації та його перебування на території України). Зазначає, що позивач з військової посади не звільнена, на інші посади не призначена, у розпорядження посадових осіб не зарахована. 01.09.2020 року вона дізналась про пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2020 року №24, яким позивача зазначено як колишнього помічника командира військової частини НОМЕР_1 та визначено вважати такою, що перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України з 05 лютого 2020 року за підписом командира військової частини НОМЕР_1 адмірала ОСОБА_2 , який повинен був видавати наказ від імені військової частини НОМЕР_1 та підписуватися за військовою посадою «Командувач Військово-Морських Сил Збройних Сил України». Вказує, що у спірному наказі протиправно зазначено посаду позивача як помічника командира військової частини НОМЕР_1 . Зазначає, що не настали правові передумови для видання спірного наказу, оскільки позивача звільнено не було, як і не було її призначено на вищу військову посаду, здавання військової посади.

30 жовтня 2020 року до суду надійшов за вх.№45729/20 відзив військової частини НОМЕР_1 , в якому відповідач зазначає, що позовна заява подана до суду після строку, встановленого для звернення до суду, оскільки позивачу було відомо 05.12.2019 року про скорочення посади; 02.01.2020 року з позивачем була проведена бесіда з приводу подальшого скорочення посади; 17.02.2020 року позивачем подано рапорт про звільнення у зв`язку зі скороченням посади; 20.03.2020 року позивач звернулась до Міністерства оборони України із запитом; листом №154/111/1301 від 23.03.2020 року позивача повідомлено про те, що вона вважається таким, що перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України у зв`язку зі скороченням посади. Вказує, що командувач Військово-Морських Сил Збройних Сил України за посадою є командиром військової частини НОМЕР_1 . Вказує, що посади військовослужбовців зазначаються по умовному найменуванню військової частини. Відповідач зазначає, що оскільки позивач перебував на посаді зі штатною категорією та у званні «капітан 1 рангу» повноваження на призначення позивача на будь-яку посаду або зарахування в розпорядження у командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (командира військової частини НОМЕР_1 ) відсутні. Оскільки наказу щодо призначення ОСОБА_1 на іншу посаду не було, а посада була скорочена, було прийнято рішення щодо неї «вважати такою, що перебуває в розпорядженні». Відповідач вказує, що ОСОБА_1 помилково ототожнює поняття «зарахування в розпорядження», яке оформлюється наказом по особовому складу відповідної посадової особи та «вважається такою, що перебуває в розпорядженні», яке оформлюється наказом по стройовій частині командира військової частини. 18.02.2020 року до Кадрового центру Збройних сил України надіслані документи на зарахування ОСОБА_1 в розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

24 листопада 2020 року до суду від ОСОБА_1 за вх.№49796/20)надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що раніше 01.09.2020 року вона не могла дізнатися про існування спірного наказу. Відповідачем не наведено доказів та норм права щодо зазначення умовного і дійсного найменування військових посад. Відповідачем не надано доказів на підтвердження доводів стосовно посади командира військової частини. У відповідача відсутні повноваження на видання наказів по стройовій частині з питань, що видаються наказами по особовому складу. Не доведені підстави вважати позивачку у розпорядженні, оскільки вона не звільнена наказом (по особовому складу).

24 листопада 2020 року до суду від відповідача за вх. №49996/20 надійшли заперечення на відповідь на відзив без доказів їх направлення позивачу.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом відповідача на позовну заяву, відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 відповідно до посвідчення офіцера НОМЕР_2 (а.с.16-18) перебуває на військовій службі в Збройних Силах України.

Наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 15.06.2015 року № 109 (а.с.30) дію контракту з ОСОБА_1 продовжено понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації та на строк, необхідний для прийняття рішення щодо укладання нового контракту.

05 грудня 2019 року Командувач Військово-Морських Сил Збройних Сил України ознайомив ОСОБА_1 з попередженням (а.с.49), що відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05 листопада 2019 року № Д-322/1/9дск, в структурних підрозділах Генерального штабу Збройних Сил України, органах військового управління Збройних Сил України проводяться організаційні заходи. Відповідно до даної директиви підрозділ, в якому позивачка проходить військову службу буде переведено на новий штат. В новому штаті посада, на якій позивачка перебуває не передбачається та планується зниження штатно-посадової категорії та заміщення тарифного розряду за посадою. Також доведено, що за відсутності рівнозначних посад буде призначено на нижчу посаду (не більш як на один ступінь, чи за згодою більше ніж на один ступінь), а в разі не прийняття керівним складом Збройних Сил України та Міністерства оборони України позитивного рішення щодо призначення (перепризначення) на одну з посад відповідно до основної або спорідненої спеціальностіта відповідного рівня військової освіти, які будуть введені відповідно до нового штату, позивачка буде подана до звільнення з військової служби у зв`язку із скороченням штатів, або за станом здоров`я, якщо буде визнана непридатною до військової служби.

02 січня 2020 року з ОСОБА_1 тимчасово виконуючий обов`язки начальника управління персоналу штабу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України провів бесіду (а.с.50-51) при якій було доведено, що в зв`язку з проведенням організаційних заходів в Збройних Силах України підрозділ в якому позивач проходить військову службу буде переведено на новий штат. В новому штаті посада, на якій позивач перебуває не передбачається, відповідно до нових штатів буде здійснюватись звільнення з військової служби, призначення (перепризначення) особового складу. Також можлива зміна штатно-посадової категорії та зменшення тарифного розряду за посадами, що вплине на подальше грошове забезпечення. В разі не прийняття керівним складом Збройних Сил України та Міністерства оборони України позитивного рішення щодо призначення на одну з посад, які будуть введені відповідно до нового штату, то буде подано до звільнення з військової служби у зв`язку із скороченням штатів, або за станом здоров`я, якщо будете визнані непридатним до військової служби.

07 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала рапорт Командувачу Військово-Морських Сил Збройних Сил України (а.с.52), яким зазначає, що у зв`язку з тим, що її посада з 05.02.2020 року скорочена, заявила про своє бажання звільнитися з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України та клопоче про зарахування її в розпорядження до набуття статусу ветерана військової служби, а саме до 21.07.2020 року.

Командиром військової частини НОМЕР_1 адміралом ОСОБА_2 прийнято наказ №24 від 05.02.2020 року (по стройовій частині), згідно з пунктом 6 якого «Відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 05 листопада 2019 року № Д-322/1/9дск, у зв`язку з введенням в дію штату №01/119-51 «Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України», до пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, вважати такими, що перебувають у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, з 05 лютого 2020 року військовослужбовці, як нижче вказано:

капітана 1 рангу ОСОБА_1 , колишнього помічника командира військової частини НОМЕР_1 (з питань функціонування Чорноморського Флоту Російської Федерації та його перебування на території України) (шпк «капітан 1 рангу», ВОС-0701002, тарифний розряд-44). Підстава: довідка-доповідь капітана 1 рангу ОСОБА_3 » (а.с.10).

12 лютого 2020 року Кадровий центр Військово-Морських Сил Збройних Сил України скерував на адресу директора департаменту кадрової політики Міністерства оборони України лист №154/113/1/361 (а.с.99), у якому зазначив, що посаду помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського Флоту Російської Федерації та його перебування на території України), яку обіймала ОСОБА_1 скорочено; рівнозначних та вищих посад у Військово-Морських Силах Збройних Сил України немає; враховуючи великий досвід роботи ОСОБА_1 на згаданій вище посаді (більше 10 років) просить розглянути можливість її розміщення в Міністерстві оборони України на посадах із спорідненим напрямком діяльності.

Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України на лист від 12.02.2020 року №154/113/1/361 надана відповідь від 17.02.2020 року №226/687 (а.с.100), у якій зазначено, що станом на 18 лютого 2020 року можливості розміщення ОСОБА_1 на вакантних рівнозначних, вищих посадах за основною або спорідненою військовими спеціальностями в Міністерстві оборони України немає.

18 лютого 2020 року Кадровий центр Військово-Морських Сил Збройних Сил України скерував на адресу Кадрового центра Збройних Сил України лист №154/113/1/417 (а.с.101-102), яким надіслав документи на військовослужбовців, у т.ч. ОСОБА_1 , щодо зарахування їх у розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, а саме до зарахування у розпорядження начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України.

03 квітня 2020 року Кадровий центр Військово-Морських Сил Збройних Сил України скерував на адресу начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України та начальника Кадрового центру Збройних Сил України лист №154/113/1/934 (а.с.103) яким доповідав, що документи щодо зарахування ОСОБА_1 у розпорядження начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України надіслані до Кадрового центру Збройних Сил України за вих.№154/113/1/417 від 18.02.2020 року; станом на 01.04.2020 року до Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та Кадрового центру Військово-Морських Сил Збройних Сил України витягу із відповідного наказу про зарахування офіцера у розпорядження не надходило.

21 квітня 2020 року Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України на адресу Головнокомандувача Збройних Сил України скерувало лист № 154/111/1804 (а.с.104-106), яким доповідало, що Командування та Морське командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України з 05.02.2020 року переведено на новий штат, а посади адміралів та офіцерів (перелік додається, у т.ч. ОСОБА_1 ) скорочено. Відповідно до Номенклатури посад для призначення військовослужбовців наказами по особовому складу, зазначені посади належать до повноважень Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України та до цього часу прийняті рішення на згаданих адміралів і офіцерів, а також відповідні рішення Міністра оборони України щодо продовження ним виплат грошового забезпечення понад встановлені строки до Військово-Морських Сил Збройних Сил України не надходило. Просить ініціювати прискорення процедури прийняття кадрових рішень відповідними посадовими особами керівного складу Збройних Сил України.

Позивач 13 серпня 2020 року звернулась із запитами на інформацію до Генерального штабу Збройних Сил України (а.с.11) та Міністерства оборони України (а.с.12), у яких просила надати інформацію про звільнення її з військової посади та зарахування в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на цю посаду.

Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України за дорученням Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України у Командуванні Військово-Морських Сил Збройних Сил України на вищенаведені запити надало відповідь від 18.08.2020 року № 154/111/4359 (а.с.13), у якій зазначило, що призначення на посади офіцерського складу у Збройних Силах України зі штатною категорією «полковник» («капітан 1 рангу»), за винятком посад, що входять до номенклатури Міністра оборони України, належить до повноважень Головнокомандувача Збройних Сил України. Витяг із наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) щодо зарахування ОСОБА_1 у розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України до Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України не надходив. Одночасно інформується, що військовослужбовці, яких звільнено з посад, вважаються такими, що перебувають у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

Також, Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України листом від 25.03.2020 року №154/111/1384 (а.с.55-58) повідомило, що список військовослужбовців, які вивільняються у військовій частині НОМЕР_1 з 05.02.2020 року складено у вигляді Пропозицій до плану переміщення офіцерського складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та 08.01.2020 року затверджені командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України. Пропозиції для планів переміщення офіцерів Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України Номенклатури призначення Міністерства оборони України та начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України надано на адресу начальника Головного управління персоналу заступника начальника Генерального штабу за вих.№154/113/1/43 від 08.01.2020 року.

Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України на адресу позивачки направило лист від 23.03.2020 року №154/111/1301 (а.с.59-60), у якому повідомило, що Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України переведено на інший штат, який введено в дію з 05.02.2020 року. У новому штаті посади помічника командувача ВМС ЗС України (з питань функціонування Чорноморського Флоту Російської Федерації та його перебування на території України) не передбачено. Довідково зазначено, що військовослужбовці, яких звільнено з посад вважаються такими, що перебувають у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини. Також зазначено, що документи щодо зарахування ОСОБА_1 у розпорядження начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України до вирішення питання щодо подальшого службового використання за вих.№154/113/1/417 від 18.02.2020 року надіслано до Кадрового центу Збройних Сил України. Призначення на посади офіцерського складу у Збройних Силах України зі штатною категорією «полковник» («капітан 1 рангу»), за винятком посад, що входять до номенклатури Міністра оборони України, належить до повноважень начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до довідки Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 30.10.2020 року №154/114/3/59-Д, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.87), посада помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського Флоту Російської Федерації та його перебування на території України) скорочена з 05 лютого 2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» є законом, що здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною другою статті 2 цього Закону встановлено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями (частина третя статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина четверта статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення № 1153/2008).

Цим положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та врегулювання питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Відповідно до п.п.1 п.116 Положення №1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо подальшого їх службового використання допускається в разі розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади (абз.20 п.116 Положення №1153/2008).

Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення №1153/2008 визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170 (далі - Інструкція №170).

Відповідно до абзаців 2, 3 та 7 пункту 4.16 розділу IV Інструкції №170, зарахування військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб здійснюється з урахуванням таких особливостей:

- звільнення з посади і зарахування в розпорядження проводяться за підставами, визначеними пунктом 116 Положення, наказом посадової особи, до номенклатури призначення якої належить посада військовослужбовця, або наказом прямого командира (начальника) цієї посадової особи;

- зарахування проводиться в розпорядження посадової особи, до компетенції якої належить вирішення питання дальшого службового використання військовослужбовця, або, в разі неможливості вирішення цього питання, у розпорядження прямого командира (начальника);

- звільнення з посад і зарахування військовослужбовців у випадку, визначеному підпунктом 1 пункту116 Положення, проводяться в розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посади, з дня закінчення встановленого строку проведення організаційно-штатних заходів, крім випадку, визначеного пунктом 256 Положення.

Отже, з викладеного вбачається, що у випадку скорочення посади військовослужбовця, посадовою особою, до номенклатури призначення якої належить посада військовослужбовця, видається наказ по особовому складу про звільнення такого військовослужбовця зі скороченої посади та зарахування військовослужбовця у розпорядження.

Крім того, абзац 23 п.116 Положення № 1153/2008 визначає, що військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

Тобто, Положенням № 1153/2008 передбачено, що військовослужбовець без видання окремого наказу після звільнення з посади вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває.

Предметом розгляду цієї справи є пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 лютого 2020 року №24, в якому зазначено, що ОСОБА_1 вважати такою, що перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України з 05 лютого 2020 року.

Суд зазначає, що стосовно позивача після скорочення посади помічника командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (з питань функціонування Чорноморського Флоту Російської Федерації та його перебування на території України) відповідно до вимог підпункту 1 пункту 116 Положення № 1153/2008 не прийнято наказ про звільнення з посади та не вирішено питання щодо подальшого службового використання.

Доказів існування наказу по особовому складу щодо звільнення ОСОБА_1 зі скороченої посади та наказу по особовому складу щодо зарахування ОСОБА_1 в розпорядження посадових осіб, до компетенції яких належить вирішення питання щодо дальшого її службового використання до суду не надано.

Наказом Міністерства оборони України від 04.05.2016 року № 238 «Про затвердження Номенклатури посад для призначення військовослужбовців наказами по особовому складу» (а.с.88-98) посади офіцерського складу у Збройних Силах України зі штатною категорією «полковник» («капітан 1 рангу»), за винятком посад, що входять до номенклатури Міністра оборони України призначає Головнокомандувач Збройних Сил України як у мирний час так і в особливий період.

Спірний наказ від 05.02.2020 року № 24 підписаний командувачем Військово-Морських Сил Збройних Сил України адміралом ОСОБА_2 , який станом на 05.02.2020 року та на тепер не є Головнокомандувачем Збройних Сил України.

При цьому суд зазначає, що зарахування військовослужбовця в розпорядження певної посадової особи, окрім іншого, тягне за собою обов`язок військовослужбовця щодо виконання обов`язків військової служби, межі яких визначає така посадова особа, що суд оцінює як вплив на права, свободи та інтереси військовослужбовця.

Відтак спірний пункт наказу, яким визначено, що військовослужбовець ОСОБА_1 «вважається таким, що перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України» є таким, що впливає на її права та обов`язки.

Відтак, враховуючи те, що спірний наказ прийнято не на підставі наказу по особовому складу щодо звільнення ОСОБА_1 зі скороченої посади та наказу по особовому складу щодо зарахування ОСОБА_1 в розпорядження посадових осіб, до компетенції яких належить вирішення питання щодо подальшого її службового використання, враховуючи те, що вирішення такого питання належить до компетенції Головнокомандувача Збройних Сил України, суд приходить до висновку, що адмірал ОСОБА_2 не мав повноважень на підписання наказу щодо зарахування в розпорядження «полковника» («капітана 1 рангу») ОСОБА_1 , а відтак пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.02.2020 року №24 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, твердження відповідача, що позовна заява подана до суду після строку, встановленого для звернення до суду суд оцінює критично, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які в вказували, що позивачці дійсно було відомо саме про спірний наказ або про те, що вона вважається такою, що перебуває у розпорядженні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України раніше, ніж 01 вересня 2020 року. Наведені відповідачем посилання доказують лише обізнаність ОСОБА_1 зі скороченням її посади та з обізнаністю про надіслання до Кадрового центру Збройних сил України документів на зарахування її в розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу відповідачем не надано суду достатніх належних і допустимих у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність своїх дій щодо видання спірного наказу, як наслідок доведення правомірності його прийняття.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, так як позивачка на підставі ст. 5 ч. 1 п. 12 Закону України "Про судовий збір" звільнена від його сплати. Доказів понесення інших судових витрат сторони суду не надали.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05 лютого 2020 року №24, що стосується ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач - військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Суддя Вовченко О.А.