Справа № 380/5426/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/5426/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

Національна академія сухопутних військ імені Петра Сагайдачного звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить:

- розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження;

- стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , орган, що видав 4635, дата видачі 30 серпня 2017 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32, тел. (0322) 38-64-34, адреса ел. пошти: , , р/р UA1002931 в ДКСУ м. Києва, МФО 820172) витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 124609 грн. 80 коп.;

- сплату судового збору покласти на відповідача у розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року замінено первинного позивача - Національну академію сухопутних військ імені Петра Сагайдачного на належного - Міністерство оборони України.

Залучено Національну академію сухопутних військ імені Петра Сагайдачного до участі в справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного (далі - Національна академія) від 03 червня 2020 року № 134 (по стройовій частині) відповідачку виключено зі списків особового складу Національної академії та усіх видів забезпечення та зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням в Національній академії за період з 27 серпня 2019 року по 03 червня 2020 року в сумі 135405,20 грн. Того ж дня відповідачку під особистий підпис було ознайомлено із довідкою-розрахунком № 73 про відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в Національній академії в сумі 135405,20 грн., згідно з якою вона зобов`язується сплатити цю суму в касу або ж на рахунок вищого навчального закладу.

Позивач вказує, що відповідно до довідки-розрахунку № 73 від 03 червня 2020 року відповідачці необхідно відшкодувати такі витрати, пов`язані з її утриманням в Національній академії: грошове забезпечення - 106683,49 грн.; продовольче забезпечення - 20782,62 грн; медичне забезпечення - 115,00 грн.; спожиті комунальні послуги та енергоносії - 7824,09 грн. 05 червня 2020 року відповідачка частково відшкодувала заборгованість перед Національною академією у сумі 10795,40 грн., відтак за нею, з урахуванням добровільно сплачених коштів, рахується заборгованість у розмірі 124609,80 грн., що підтверджується довідкою помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби № 733 від 03 липня 2020 року.

Просить стягнути таку заборгованість у судовому порядку.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 17 липня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

31 липня 2020 року суддя Львівського окружного адміністративного суду звернулася до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області із запитом про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки.

11 серпня 2020 року за вхідним № 39622 на адресу суду надійшла відповідь на вищевказаний запит, згідно якої відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрована 12 листопада 2000 року.

Ухвалою судді від 07 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін, яку надіслано на зареєстроване місце проживання відповідачки ( АДРЕСА_2 ).

Вказаною ухвалою роз`яснено відповідачці її право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачки, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 695 ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 07 вересня 2020 року відповідачка отримала 13 вересня 2020 року (а.с.45).

Проте, станом на момент прийняття судом рішення у цій справі відповідачкою відзиву на позовну заяву не подано.

Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, суд відповідно до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Наказом начальника Національної академії від 15 серпня 2019 року № 63-КС (по особовому складу) ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Військового коледжу сержантського складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с.11).

Наказом начальника Національної академії від 27 серпня 2019 року № 224 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення з 27 серпня 2019 року, а на котлове з сніданку з 28 серпня 2019 року (а.с.12).

27 серпня 2019 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (а.с.13).

Згідно з пунктом 1 вказаного контракту відповідачка зобов`язувалася, зокрема, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із її утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання) в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

27 травня 2020 солдат ОСОБА_1 подала рапорт про відрахування її з числа курсантів Національної академії у зв`язку із достроковим розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. Крім того, у цьому рапорті відповідачка зазначила про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із її утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» та зобов`язалася їх відшкодувати протягом місяця з дня відрахування (а.с.14).

Наказом начальника Національної академії від 03 червня 2020 року № 37-КС (по особовому складу) солдата ОСОБА_1 відповідно до частини тринадцятої статті 25, пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктів 36, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, пункту 2.15 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та пункту 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України відраховано з числа курсантів першого курсу через небажання продовжувати навчання, достроково розірвано контракт з солдатом ОСОБА_1 про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу та звільнено її з військової служби у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а.с.15).

Наказом начальника Національної академії від 03 червня 2020 року № 134 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 з 03 червня 2020 року виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового зі сніданку з 04 червня 2020 року; зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням в Національній академії за період з 27 серпня 2019 року по 03 червня 2020 року в сумі 135405,20 (а.с.16).

03 червня 2020 року ОСОБА_1 під підпис ознайомлено із довідкою-розрахунком № 73 від 03 червня 2020 року про відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в Національній академії за період з 27 серпня 2019 року по 03 червня 2020 року у сумі 135405,20 грн., згідно з якою вона зобов`язується оплатити цю суму в касу або на рахунок Національної академії до 03 липня 2020 року (а.с.17).

Відповідно до указаної довідки-розрахунку відповідачці необхідно відшкодувати такі витрати, пов`язані з її утриманням в Національній академії:

- грошове забезпечення - 106683,49 грн.;

- продовольче забезпечення - 20782,62 грн.;

- медичне забезпечення - 115,00 грн.;

- спожиті комунальні послуги та енергоносії - 7827,09 грн.;

Усього: 135405,20 грн.

05 червня 2020 року ОСОБА_1 частково відшкодувала витрати, пов`язані з її утриманням в Національній академії у сумі 10795,40 грн.

Таким чином, з урахуванням добровільно сплачених коштів, за відповідачкою рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в Національній академії у розмірі 124609,80 грн., що підтверджується довідкою помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби № 827 від 03 липня 2020 року (а.с.22).

Указану заборгованість позивач просить стягнути з відповідачки у судовому порядку.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності підстав для стягнення з відповідачки заборгованості з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в Національній академії у розмірі 124609,80 грн. за період з 27 серпня 2019 року по 03 червня 2020 року, з урахуванням частково сплаченої суми у розмірі 10795,40 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 4 частини 3 статті 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Що стосується норм процесуального права, то суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням позиції Верховного Суду, ця справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Що стосується норм матеріального права, то суд відзначає, що відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» № 1934-XII від 06 грудня 1991 року організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Згідно з частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктами 3-4 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з:

- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

- перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;

- оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість.

Як встановив суд, 27 серпня 2019 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.

За змістом пункту 1 вказаного контракту відповідачка зобов`язувалася, зокрема, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із її утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання) в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З матеріалів справи суд встановив, що утримання відповідачки у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснювалось шляхом надання їй грошового та продовольчого забезпечення.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Під час розгляду справи суд встановив, що згідно з довідкою-розрахунком Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного № 73 від 03 червня 2020 року сума витрат на утримання відповідачки у цьому вищому навчальному закладі за період з 27 серпня 2019 року по 03 червня 2020 року становить 135405,20 грн. та складається з таких сум: грошове забезпечення - 106683,49 грн.; продовольче забезпечення - 20782,62 грн.; медичне забезпечення - 115,00 грн.; спожиті комунальні послуги та енергоносії - 7827,09 грн.

В той же час, 05 червня 2020 року ОСОБА_1 частково відшкодувала витрати, пов`язані з її утриманням в Національній академії у сумі 10795,40 грн.

Таким чином, з урахуванням добровільно сплачених коштів, у відповідачки наявна заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в Національній академії у розмірі 124609,80 грн.

Наведене підтверджується довідкою помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби № 827 від 03 липня 2020 року.

Суд також зауважує, що з довідкою-розрахунком Національної академії № 73 від 03 червня 2020 року відповідачка була ознайомлена 03 червня 2020 року та зобов`язувалася оплатити визначену у ній суму в касу або на рахунок Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного до 03 липня 2020 року.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачкою довідки - розрахунку Національної академії № 73 від 03 червня 2020 року.

Суд наголошує, що курсанти, які навчаються в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними).

Тому будучи обізнаною під час підписання Контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідачка станом на час прийняття рішення у цій справі зазначену вище суму коштів у повному обсязі не відшкодувала, що за наведеного вище правового регулювання є підставою для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частин першої-третьої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Станом на час розгляду справи, відповідачка не надала суду доказів відшкодування нею витрат, пов`язаних з її утриманням у навчальному закладі у повному обсязі та не подала жодних доказів неправильного розрахунку заявленої позивачем до стягнення суми.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідачки сум витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі саме на користь Міністерства оборони України, натомість відповідачкою не надано суду жодних доказів щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому адміністративному позові, та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу на час розгляду справи.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до правил статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п. 3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Міністерства оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного (вул. Героїв Майдану, 32, м. Львів, 79012) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Міністерства оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ) витрати, пов`язані з її утриманням у закладі вищої освіти в сумі 124609,80 грн.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 07 грудня 2020 року.

Суддя Клименко О.М.