Справа № 420/3522/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3522/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження, за наявними матеріалами, адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області про:

застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області у вигляді повного зупинення експлуатації будівель Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області за адресою: 67844, Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вулиця Чорноморська 5 шляхом відключення вищевказаних будівель від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зазначених в акті перевірки №21 від 24.01.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №21 від 24.01.2020 року за номерами: 1-4, 6-11.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

За результатами перевірки Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області з питань додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, виявлено ряд порушень, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

При такому становищі учні, вчителі та адміністрація школи перебувають в умовах, коли існує реальна загроза втрати життя, отримання травм, шкоди своєму здоров`ю через невиконання та ігнорування керівництвом та посадовими особами вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

01 жовтня 2020 року, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

09 листопада 2020 року, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У судове засідання, призначене на 30 листопада 2020 року, особи, які беруть участь у розгляді справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно повідомлялись.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

30 листопада 2020 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду, від представника позивача, надійшло клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження (вх.№ЕП/22881/20).

Враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України та клопотання представника позивача, розгляд справи здійснено судом без участі сторін у порядку письмового провадження.

У встановлений судом строк від Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області відзиву на позовну заяву не надійшло.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 04 грудня 2020 року, інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

У період з 23 - 24 січня 2020 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, наказу Головного управління ДСНС України в Одеській області №420 від 11.12.2019 року «Про проведення позапланових перевірок», на підставі посвідчення на проведення позапланової перевірки №26 від 20.01.2020 року, головним інспектором Овідіопольського РС ГУ ДСНС України в Одеській області підполковником служби цивільного захисту Пашевичем В.І., здійснено позапланову перевірку Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області, за адресою: 68744, Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вулиця Чорноморська, 5 під якої перевірено будівлі, споруди, приміщення, територію з метою перевірки додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки (а.с.9-10).

За результатами перевірки складено Акт №21 від 24 січня 2020 року, за змістом якого встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30 грудня 2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 за №252/26697 та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки (а.с.11-18).

Порушення за номерами 1-4, 6-11 акту №21 від 24 січня 2020 року, є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

Зокрема, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки; на вікнах приміщень де перебувають люди встановлені глухі грати; у підвальному поверсі допускається влаштування та експлуатація тимчасових дільниць електромережі; не відокремлено у відповідності з вимогами п.4.13 та 4.14 ДБН В1.1-7-2002 пожежонебезпечні та технічні приміщення (бібліотека) від приміщень іншого призначення протипожежними перегородками І-го типу із заповненням прорізів дверима 2-го типу з нормованою межею вогнестійкості не менше 30 хв.; електрощити групові електрощитки в навчальному закладі не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки); не представлено протоколи замірів опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання; не представлено експлуатаційну документацію на пристрої захисту будівель від блискавок; не проведено технічне обслуговування систем протипожежного захисту, система знаходиться у непрацюючому стані; приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно норм належності; з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів у підвальному приміщенні здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; не рідше одного разу на рік не проводиться технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів; не проведено ідентифікацію об`єкту підвищеної небезпеки (газової котельні); не забезпечено дотримання вимог законодавства щодо утримання, використання захисної споруди цивільного захисту.

Вважаючи стан недотримання Кароліно-Бугазькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області вимог законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту таким, що вказує на існування вірогідності виникнення пожежі чи надзвичайної ситуації, а у випадку їх фактичного настання неминучого заподіяння шкоди здоров`ю або життю людей, користуючись наданими статтею 67 Кодексу цивільного захисту України правом, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

За змістом статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року (далі - Закон №877).

Відповідно до ст. 1 Закону №877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України №1052 від 16.12.2015 року (далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

За нормами пункту 3 зазначеного Положення основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (ст. 66 Кодексу цивільного захисту України).

Статтями 5 та 6 Закону №877 визначено підстави для здійснення планових та позапланових заходів.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону №877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, у ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

За нормами частини 5 статті 4 Закону №877, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

У силу п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ст. 20 Кодексу цивільного захисту України, до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема, 1) забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; 2) забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; 3) розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; 4) організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання; 8) здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; 13) здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; 19) розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; 21) забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; 22) утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; 23) здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.

За приписами частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно положень частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.

Відповідно до частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування, що є підставою для застосування заходу реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єктів у разі недотримання вимог пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

На час розгляду даної адміністративної справи, судом встановлено, що існують 8 не усунутих порушень вимог законодавств, які впливають на настання негативних наслідків від провадження Кароліно-Бугазькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області господарської діяльності.

Зокрема, на можливість виникнення пожежі впливає: у підвальному поверсі допускається влаштування та експлуатація тимчасових дільниць електромережі; не представлено експлуатаційну документацію на пристрої захисту будівель від блискавок; з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів у підвальному приміщенні здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів.

На можливість виникнення надзвичайної ситуації впливає: на вікнах приміщень де перебувають люди встановлені глухі грати; не відокремлено у відповідності з вимогами п.4.13 та 4.14 ДБН В1.1-7-2002 пожежонебезпечні та технічні приміщення (бібліотека) від приміщень іншого призначення протипожежними перегородками І-го типу із заповненням прорізів дверима 2-го типу з нормованою межею вогнестійкості не менше 30 хв.; не проведено технічне обслуговування систем протипожежного захисту, система знаходиться у непрацюючому стані; приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно норм належності; не рідше одного разу на рік не проводиться технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів.

Суд звертає увагу, що законодавство не містить визначення поняття «порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей», а отже, воно є оціночним.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 05 грудня 2019 року по справі 160/1904/19 наголосив на тому, що поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним.

Однак, вказане не спростовує необхідність дослідження судами доказів, якими обґрунтовується їх наявність, та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані у них порушення повинна бути перевірена судами шляхом надання оцінки відповідним доказам, а застосування судом обраного заходу державного реагування ґрунтуватися на дотриманні всіх принципів адміністративного судочинства.

Разом з цим, на переконання суду, зазначені вище порушення протипожежних норм у їх сукупності створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, гарантованого рівня безпеки, оскільки такі порушення впливають на забезпечення безпеки роботи об`єкта у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі чи аварії; самій ліквідації пожежі, аварії, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; евакуації людей та їх захисту від наслідків пожежі, аварії, надзвичайної ситуації тощо.

Суд також виходить з того, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації об`єкта є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року у справі №640/368/19.

Суд наголошує, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Виявлені порушення, зазначені в акті перевірки можуть призвести до пожежі, а не усунення порушень, у разі виникнення пожежі, може створити умови, що призведуть до загибелі людей або ж нанесенню шкоди їх здоров`ю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року по справі №824/448/19-а.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31.07.2008 року у справі Druћstevnн zбloћna Pria and Others v. Czech Republic, п. 157 рішення від 21.07.2011 року у справі Case of Sigma radio television LTD. v. Cyprus та інші.).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що станом на дату розгляду даної справи, порушення, які стали підставою для звернення позивача з даним позовом для застосування заходів реагування, відповідач у повному обсязі не усунув та не спростував документально відсутність факту їх існування.

Крім того, суд наголошує, що ані у визначений судом строк, ані станом на дату вирішення даної адміністративної справи, відзив на позовну заяву від Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області на адресу суду не надходив.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом, як визнання позову.

Водночас, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги Головного управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про встановлення у судовому рішенні способу і порядку його виконання шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій вищевказаних будівель Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зазначених в акті перевірки №21 від 24.01.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №21 від 24.01.2020 року за номерами: 1-4, 6-11, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Станом на час розгляду справи позивачем не надано доказів існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, яке ухвалене у цій справі, або роблять його виконання неможливим.

Суд наголошує, що такий спосіб вжиття заходів реагування, як повне або часткове зупинення роботи (експлуатації) об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг за рішенням суду, чітко передбачений приписами ст. 70 Кодексу цивільного захисту України та ст. 4 Закону №877.

Водночас, законодавець не надає суб`єкту владних повноважень права заявляти такі позовні вимоги, як зобов`язання відповідача зупинити експлуатацію об`єкту шляхом відключення від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків акту перевірки, при цьому вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти відповідно до ст. 19 Конституції України лише у порядку і спосіб, що передбачені законом.

Отже, позовна вимога про встановлення у судовому рішенні способу і порядку його виконання шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єкту та відключити його від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмежити до них доступ, за винятком проведення робіт з усунення недоліків акту перевірки, до повного усунення порушень - задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу, що захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються Законами України «Про ринок електричної енергії», «Про захист прав споживачів», «Про захист економічної конкуренції» та іншими нормативно-правовими актами.

Розділом VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (надалі Правила №312) встановлені умови припинення постачання електричної енергії споживачу, зокрема, постачання електроенергії припиняється у разі незадовільного технічного стану електроустановок споживачів, який загрожує аварією, пожежею і створює загрозу життю обслуговуючого персоналу, населенню і сільськогосподарським тваринам.

Пунктом 7.5 Правил №312 передбачені випадки, при яких можливе повне або часткове припинення постачання електричної енергії споживачу, зокрема, невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади.

З наведених положень Порядку №312 вбачається, що невиконання вимог припису ГУ ДСНС України в Одеській області, може бути підставою для повного або часткового припинення постачання електричної енергії, але лише з урахуванням п.7.2 цих правил, тобто при наявності незадовільного технічного стану електроустановок споживачів, який загрожує аварією, пожежею і створює загрозу життю обслуговуючого персоналу, населенню, і лише в разі невиконання вимог щодо усунення таких недоліків в електроустановках.

Однак порушень в електроустановках Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) підлягають задоволенню частково.

Поміж іншим, суд звертає увагу, що відповідач, у разі усунення виявлених управлінням ДСНС порушень законодавства які створюють загрозу життю та здоров`ю людей у повному обсязі, не позбавлений можливостей звернутись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи.

Аналогічний правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові по справі №815/1254/15 від 21.12.2018 року.

Крім того, відповідно до вимог статті 4 Закону №877-V відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Отже, відповідач, у разі усунення недоліків у повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, із повідомленням відновлення господарської діяльності.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року (Справа «РуїзТоріха проти Іспанії», серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною у залежності від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Прохорівська 6, ) до Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області (67844, Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вулиця Чорноморська 5, ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області у вигляді повного зупинення експлуатації будівель Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області за адресою: 67844, Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вулиця Чорноморська 5 шляхом відключення вищевказаних будівель від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зазначених в акті перевірки №21 від 24.01.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №21 від 24.01.2020 року за номерами: 1-4, 6-1 задовольнити частково.

Застосувати до Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області () заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівель Кароліно-Бугазької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області за адресою: 67844, Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вулиця Чорноморська 5, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №21 від 24.01.2020 за номерами: 1-4, 6-1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Суддя Балан Я.В.

.