Справа № 240/13994/20
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Житомир справа № 240/13994/20

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Липи В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчука Станіслава Станіславовича про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчука Станіслава Станіславовича, у якому просить:

- зобов`язати приватного нотаріуса Івчука Станіслава Станіславовича внести зміни в запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на 71/100 частину житлового приміщення АДРЕСА_1 , за номером 19373404 від 09.03.2017 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 07.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що є власником 71/100 частини житлового приміщення АДРЕСА_1 . Відмітила, що не змогла реалізувати право на приватизацію власника земельної ділянки, що знаходиться біля даного житлового приміщення, оскільки їй відмовлено з підстав, що фактично вона є власником 71/100 частини житлового приміщення, тоді як помилково при проведенні реєстрації права власності вказано розмір частки 1/1. Звернувшись до нотаріуса з метою внесення змін до державного реєстру, отримала відповідь та рекомендацію щодо звернення до суду.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 22.09.2020.

Позивач до суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач до суду не прибув, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач своїм право на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву не надав.

Зважаючи на неявку сторін, відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, яку занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 09 березня 2017 року нежитлове приміщення, що складає 71/100 будівлі одноповерхового житлового будинку, загальною площею 102,86 кв.м., по АДРЕСА_1 передане Корстенською міською радою, яка представляє територіальну громаду міста Коростеня у власність ОСОБА_1 .

Право власності на нежитлове приміщення, що складає 71/100 будівлі одноповерхового житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 .

Позивач виявивши технічні помилки в Державному реєстрі речових прав в розділі «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» щодо зазначеного вище нежитлового приміщення, що складає 71/100 будівлі одноповерхового житлового будинку, адреса: АДРЕСА_1 , загальна площа 102,86 кв.м., звернулася до приватного нотаріуса Івчук С.С. з метою внесення змін в реєстр речових прав на нерухоме майно.

Листом від 19.03.2020 №207/01-16 приватний нотаріус Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчук С.С. повідомив позивача про те, що ним був посвідчений договір купівлі-продажу 09 березня 2017 року за реєстровим №959 за яким Коростенська міська рада, яка представляє територіальну громаду міста Коростеня продала, а ОСОБА_1 купила нежитлове приміщення, що складає 71/100 частку будівлі одноповерхового житлового будинку , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на об`єкт нерухомого майна, який був предметом договору купівлі-продажу, було зареєстровано відповідно до законодавства за Коростенською міською радою у Державному реєстрі речових прав, яка проведена реєстраційною службою Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області 17 жовтня 2013 року, номер запису про право власності: 3246319, розмір частки у праві власності на нежитлове приміщення, становив: "1/1", форма власності:"комунальна", тому відповідно до документа, про право власності ним був посвідчений договір купівлі-продажу. Після посвідчення договору, у Державному реєстрі речових прав, було здійснено перехід права власності на частку: 1/1 від продавця до покупця , тобто до ОСОБА_1 . Зазначив, що на даний час змінити частку у праві власності не має підстав.

Позивач, вважаючи, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо даних об`єкта нерухомості, належного їй на праві власності, наявна технічна помилка, звернулася до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та іншими нормативно-правовими актами, виданими на їх виконання.

За визначенням, що наведене у ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав (ст.3 Закону).

Загальний перелік повноважень державного реєстратора прав на нерухоме майно закріплено у статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, згідно з частиною третьою цієї статті державний реєстратор, поміж іншого: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», врегульовано питання внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Абзацом 3 частиною 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Згідно частини 5 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, якщо такі дії здійснюються в порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Порядок).

Згідно із п. 47 Порядку інформація з Державного реєстру прав містить актуальні на дату та час її надання відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, наявні в цьому Реєстрі, а також у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек (далі - реєстри), або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 38 Порядку визначено, що зміни до записів Державного реєстру прав вносяться у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення зазначеного Реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка).

Таким чином, законодавством передбачено виключний перелік підстав для внесення змін до Державного реєстру прав.

За приписами п.37 Порядку у разі коли під час проведення державної реєстрації прав державним реєстратором із поданих для такої реєстрації документів встановлено необхідність внесення змін до відомостей, передбачених пунктом 29 цього Порядку, або встановлено наявність допущеної технічної помилки під час проведення попередніх реєстраційних дій, що підтверджується документами відповідної реєстраційної справи у паперовій чи електронній формі, такі зміни до відомостей Державного реєстру прав вносяться одночасно з проведенням відповідної державної реєстрації прав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно листа від 19.03.2020 №207/01-16 приватним нотаріусом ОСОБА_2 був посвідчений договір купівлі-продажу 09 березня 2017 року за реєстровим №959, за яким Коростенська міська рада, яка представляє територіальну громаду міста Коростеня продала, а ОСОБА_1 купила нежитлове приміщення, що складає 71/100 частку будівлі одноповерхового житлового будинку , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на об`єкт нерухомого майна, який був предметом договору купівлі-продажу, було зареєстровано відповідно до законодавства за Коростенською міською радою у Державному реєстрі речових прав, яка проведена реєстраційною службою Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області 17 жовтня 2013 року, номер запису про право власності: 3246319, розмір частки у праві власності на нежитлове приміщення, становив: "1/1", форма власності:"комунальна", тому відповідно до документа, про право власності ним був посвідчений договір купівлі-продажу.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії договору купівлі-продажу від 09.03.2017 слідує, що продавець зобов`язується передати у власність покупцю ( ОСОБА_1 ), а покупець прийняти нежитлове приміщення, що складає 71/100 будівлі одноповерхового житлового будинку, по АДРЕСА_1 .

Тобто, ОСОБА_1 на підставі вказаного договору є власником нежитлового приміщення, що складає 71/100 будівлі одноповерхового житлового будинку, право власності на яке було відповідно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, однак з допущеною помилкою у розмірі частки "1/1".

Суд, зауважує, що у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Такі помилки підлягають виправленню на підставі заяви про виправлення помилки у записі розділу Реєстру прав, відповідно до якої реєстратор редагує запис або скасовує помилково зроблений запис розділу Реєстру прав та вилучає у заявника витяг, що містить помилку.

Таким чином, розгляд заяви ОСОБА_1 від 15.01.2020 відносяться до виключної компетенції відповідача.

Суд зазначає, що поняття протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень включає в себе неприйняття у встановлений законом, або своєчасно, тобто протягом розумного строку, рішення у межах повноважень за наслідками розгляду відповідного питання.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку, Приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_2 допущено протиправну бездіяльність щодо не вчинення відповідних дій.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

А тому, належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчука Станіслава Станіславовича щодо невчинення дій за заявою ОСОБА_1 від 15.01.2020 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до договору купівлі-продажу від 09.03.2017.

Окрім зазначеного, згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до пункту частини 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 , 15.01.2020, зверталася до відповідача із заявою про внесення змін у запис про право власності, однак державним реєстратором не було вчинено дій передбачених ст. 26, 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, з метою належного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності своїх дій та прийнятого ним рішення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчука Станіслава Станіславовича (вул. Грушевського, 12 офіс 4, м.Коростень, Коростенський район, Житомирська область,11500) про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчука Станіслава Станіславовича щодо невчинення дій за заявою ОСОБА_1 від 15.01.2020 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідно до договору купівлі-продажу від 09.03.2017.

Зобов`язати приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчука Станіслава Станіславовича внести зміни у запис про право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення , що складає 71/100 будівлі одноповерхового житлового будинку, загальної площею 102,86 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в розділ «Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно нежитлового приміщення, що складає 71/100 будівлі одноповерхового житлового будинку, загальної площею 102,86 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в частині відомостей про розмір частки а саме: змінити розмір частки з 1/1 на 71/100.

Стягнути з Приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Івчука Станіслава Станіславовича на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа