Справа № 400/5519/20
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 р. № 400/5519/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П. розглянувши в письмовому проваджені за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв,54020

до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пр-т Миру, 46/1, м.Миколаїв,54056

про:скасування постанови від 10.11.2020 ВП № 61634698,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - позивач, ГУ ПФУ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі - відповідач, ВПВР) про скасування постанови про накладення штрафу від 10.11.2020 року ВП №61634698.

Ухвалою від 02.12.2020 року суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що штраф за невиконання судового рішення державним виконавцем застосовано безпідставно, оскільки ГУ ПФУ, як боржником, ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2020 у справі № 814/1081/18 в межах наявних у ГУ ПФУ повноважень виконано.

Ухвалою від 24.09.2020 року роз`яснено, що на виконання судового рішення при перерахунку пенсії позивачем з 21.07.2017 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 розрахунок слід здійснювати з врахуванням 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

На виконання ухвали від 24.09.2020 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 21.07.2017 року з врахуванням 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, що підтверджується відповідними протоколами про перерахунок пенсії. Новий розмір утримання склав 39727.80 грн.

Ухвала про відкриття провадження направлялася на електрону адресу відповідача, відповідачем отримана. Клопотань щодо відкладення розгляду справи від ВПВР до суду не надходило.

Відповідно до положень ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі-КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України).

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2020 року роз`яснено, судове рішення та вказано, що при перерахунку пенсії позивачем з 21.07.2017 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 розрахунок слід здійснювати з врахуванням 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

На виконання ухвали від 24.09.2020 року ОСОБА_1 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 21.07.2017 року з врахуванням 84% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, що підтверджується відповідними протоколами про перерахунок пенсії. Новий розмір утримання склав 39727.80 грн.

Після проведеного перерахунку ОСОБА_1 у листопаді 2020 року виплачена різниця між перерахованим та отриманим розміром утримання за період з 01.10.2020 по 31.10.2020 у розмірі 1891,80 грн. Позивач забезпечив з листопада 2020 року виплату утримання у перерахованому розмірі.

Різниця між перерахованим та отриманим розміром утримання за період з 21.07.2017 по 30.09.2020 у сумі 27123,08 грн є заборгованністю, нарахованою за рішенням суду.

На виконання зазначеного рішення Миколаївським окружним адміністративним судом 28.12.2018 року видано виконавчий лист.

Виконавчий лист пред`явлений стягувачем ( ОСОБА_1 ) до виконання до ВПВР.

24.03.2020 року державним виконавцем відділу ВПВР винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61634698 по примусовому виконанню виконавчого листа від 28.12.2018 року у справі №814/1081/18. У постанові про відкриття виконавчого провадження головним державним виконавцем ВПВР боржнику (ГУ ПФУ) був встановлений строк для добровільного виконання рішення суду - десять робочих днів.

ГУ ПФУ листом від 29.10.2020 року № 1400-0801-8/62955 повідомило ВПВР, що на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2020 року у справі №814/1081/18 про роз`яснення судового рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області ОСОБА_1 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 21.07.2017 з врахуванням 84% грошового утримання судді,який працює на відповідній посаді, що підтверджується відповідними протоколами про перерахунок. Загальний розмір доплати по перерахунку за рішенням суду склав - 27123,08 грн.

Дані виплати проводяться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати. Пенсію позивач отримує з Державного бюджету України. 22.08.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» (далі та раніше за текстом - Постанова № 649), якою встановлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних витрат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюються відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого цією постановою. Таким чином, нарахована сума компенсації буде виплачена відповідно до Постанови № 649.

Постановою головного державного виконавця ВПВР від 10.11.2020 року в рамках виконавчого провадження №61634698 по примусовому виконанні виконавчого листа від 28.12.2018 року у справі №814/1081/18, винесено постанову про накладення на ГУ ПФУ штрафу у розмірі 5100,00 грн. Оскаржувана постанова про накладення штрафу вмотивована тим, що боржник (ГУ ПФУ) виплачує суму компенсації за рахунок власних коштів, а не за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже, ГУ ПФУ виконавчий лист в повному обсязі не виконано.

Не погорджуючись з постановою ВПВР, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Згідно ч. 1 та 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України № 1404), за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначається вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України № 1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ на виконання рішення суду здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії, та виплачена різниця між перерахованим та отриманим розміром пенсії. Таким чином відповідачем після проведення перерахунку пенсії почалися здійснюватися щомісячні виплати коштів.

Відповідно до п. 1 Постанови № 649, порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно п. 3 та 4 Постанови № 649 боржник (та нормами п. 2 Постанови № 649 - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення) веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику (п. 10 Постанови № 649).

Згідно пп. 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, завтвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства (п. 20 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України)

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення позивачем можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної

відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі № 826/721/16 (адміністративне провадження № К/9901/12499/18).

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів суду правомірності накладення штрафу на позивача. Натомість ГУ ПФУ надано достатньо доказів в підтвердження правомірності його дій та вчасного виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду справи не було залучено свідків та не призначено експертиз, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м.Миколаїв, 54020 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр-т Миру, 46/1, м.Миколаїв, 54056 ) задовольнити повністю.

2.Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.11.2020 року ВП № 61634698 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга