Справа № 466/5236/20
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/5236/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Шаповалової Ю.О.

справа №466/5236/20; 2а/466/182/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції УПП у Львівській області Навроцького Степана Андрійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій посадової особи незаконними та зобов`язати до вчинення дій, -

встановив:

13.07.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до лейтенанта поліції УПП у Львівській області Навроцького Степана Андрійовича, Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання дій посадової особи незаконними та зобов`язати до вчинення дій, в якому просить визнати дії інспектора лейтенанта поліції 2 батальйону, 4 роти УПП у Львівській області Навроцького Степана Андрійовича незаконними, скасувати постанову серії ЕАМ №2792811 від 07.07.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зобов`язати УПП у Львівській області видалити з відповідної бази даних запис про здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з УПП у Львівській області на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 липня 2020 лейтенантом поліції 2 батальйону, 4 роти УПП у Львівській області Навроцьким Степаном Андрійовичем відносно нього винесена постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2792811.

Відповідно до винесеної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Golf, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 належний ОСОБА_2 , 07.07.2020 о 22.00год. на автомобільний дорозі М06 Київ-Чоп 508км., здійснив обгін на перехресті, чим порушив п.14.16.а Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за що накладено штраф у розмірі 425,00грн.

Однак, постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

07.07.2020 о 22.00год. керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Golf він рухався по автомобільній дорозі М06 Київ-Чоп 508км. та здійснив обгін транспортного засобу ще до перехрестя, та перетну тільки переривчасту лінію дорожньої розмітки. Попереду нього рухались та також здійснювали обгін транспортний засіб AUDI, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 і патрульний автомобіль поліції. Вказані вище транспортні засоби здійснювали таке ж маневрування та рух як і він, проте інспекторами поліції на водія транспортного засобу Марки AUDI, реєстраційний номер НОМЕР_2 не було складено протоколу чи винесено постанову про порушення Правил дорожнього руху, перевіривши документи його відпустили. В той час, як щодо нього було винесено постанову про порушення Правил дорожнього руху з не зрозумілих йому причин. Постанова складалась інспектором поліції без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. Доказів правопорушення не додано, свідків не опитано, тобто факт порушення заснований на припущеннях, що є порушенням Закону.

Вважає дії лейтенанта поліції 2 батальйону, 4 роти УПП у Львівській області Навроцького Степана Андрійовича незаконними, грубо порушують його права, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2792811 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з позовною заяву.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 15.07.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.15).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач лейтенанта поліції УПП у Львівській області Навроцький С.А., представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання повідомлення, заяв та клопотання на адресу суду не поступило.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАМ №2792811 від 07.07.2020 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00гривень (а.с.10).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірними, що підтверджується Постановою Верховного Суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019, подібні постанови підлягають скасуванню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.

Посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Частина 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.3 ст.258 КпАП України вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КпАП України, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Працівник патрульної поліції не має права притягати особу до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Якщо ж поліцейський встановив докази, які вказують на вчинення правопорушення та посилається на них, особа має право ознайомитися з цими доказами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Здійснюючи розширений аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явились, крім того не представили суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надали документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, згідно з ст.1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії ЕАМ №2792811 від 07.07.2020 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання УПП у Львівській області видалити з відповідної бази даних запис про здійснення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку, що у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити, оскільки порядок та прийняття судом рішення по даній категорії справ, передбачено ст.286 ч.3 КАС, а відтак, до задоволення не підлягає.

Таким чином, судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам позивача справи прийнято обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 139 ЦПК України, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а саме з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції підлягає стягненню в користь позивача судовий збір, який він сплатив при подачі позову, в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.122 ч.2 КУпАП, ст. ст. 2,5-10, 19, 20, 72-78, 132, 229, 241-246, 247, 269, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Визнати дії інспектора лейтенанта поліції УПП у Львівській області Навроцького Степана Андрійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - протиправними.

Постанову серії ЕАМ №2792811 від 07.07.2020 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

У решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Сягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів. вул.. Перфецького,19) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 840,80грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 04 грудня 2020року.

Суддя В. В. Свірідова