Справа № 817/660/18
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 817/660/18

адміністративне провадження № К/9901/2916/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

cудді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В.

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №817/660/18

за позовом ОСОБА_1 до Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області, міського голови Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області Карапетяна Миколи Аракеловича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління Держпраці у Рівненській області - про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року, постановлену у складі головуючого судді Комшелюк Т. О., та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року, ухвалену у складі головуючого судді Рибачука А. І., суддів Багрія В. М., Старунського Д. М.,

УСТАНОВИВ:

І. Обставини справи

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області (далі - відповідач-1), міського голови Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області Карапетяна Миколи Аракеловича (далі - відповідач-2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління Держпраці у Рівненській області (далі - третя особа) - з вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача-1 щодо відмови позивачу у працевлаштуванні після звільнення з військової служби, яка оформлена повідомленням від 09 лютого 2018 року № 02.01-15/253 за наслідками розгляду заяви позивача від 10 січня 2018 року (вх.№ 02.01-16/с-05 від 11 січня 2018 року);

- зобов`язати відповідача-1 вжити відповідних заходів щодо працевлаштування позивача на виконання вимог статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- визнати такими, що втратили чинність, пункти 1 і 2 рішення відповідача-1 від 22 квітня 2016 року № 4;

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо: 1) відмови після обрання на виборах 27 березня 2016 року вступати на посаду міського голови Радивилівської міської ради Радивилівської об`єднаної територіальної громади; 2) виконання обов`язків міського голови Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області без реєстрації Радивилівської об`єднаної територіальної громади; 3) підписання рішення Радивилівської міської ради від 22 квітня 2016 року № 4 «Про покладання обов`язків старости»; 4) підписання відмови позивачу у працевлаштуванні після звільнення з військової служби, яка оформлена повідомленням від 09 лютого 2018 року № 02.01-15/253 за наслідками розгляду заяви позивача від 10 січня 2018 року (вх. № 02.01-16/с-05 від 11 січня 2018 року);

- установити відсутність у відповідача-2 повноважень щодо виконання обов`язків міського голови Радивилівської міської об`єднаної територіальної громади;

- визнати протиправною відмову відповідача-1 у задоволенні запиту позивача від 11 січня 2018 про надання публічної інформації, оформлену повідомленням від 07 лютого 2018 року № 02.01-15/246;

- зобов`язати відповідача-1 протягом п`яти робочих днів із дня набрання чинності рішенням суду надати позивачу запитувану інформацію та документи, а саме: довідку та розрахунок про середньомісячну заробітну плату станом на 12 жовтня 2017 року, довідку про посадовий оклад станом на 12 жовтня 2017 року, довідку про нараховану та виплачену заробітну плату в.о.старости Радивилівської міської об`єднаної територіальної громади ОСОБА_2 за січень-грудень 2017 року (у розрізі кожного місяця та всього за рік), довідку та розрахунок про середньомісячну заробітну плату станом на 12 жовтня 2017 року, довідку про посадовий оклад станом на 12 жовтня 2017 року, довідку про нараховану та виплачену заробітну плату відповідача-2 за січень-грудень 2017 року (у розрізі кожного місяця та всього за рік).

2. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16 березня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

3. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року, залишено без розгляду адміністративний позов у частині таких вимог позивача:

- визнати такими, що втратили чинність, пункти 1 і 2 рішення відповідача-1 від 22 квітня 2016 року № 4;

- визнати протиправними дії відповідача-2 щодо: 1)відмови після обрання на виборах 27 березня 2016 року вступати на посаду міського голови Радивилівської міської ради Радивилівської об`єднаної територіальної громади; 2)виконання обов`язків міського голови Радивилівської міської ради Радивилівського району Рівненської області без реєстрації Радивилівської об`єднаної територіальної громади; 3) підписання рішення Радивилівської міської ради від 22 квітня 2016 року № 4 «Про покладання обов`язків старости»; 4)підписання відмови позивачу у працевлаштуванні після звільнення з військової служби, яка оформлена повідомленням від 09 лютого 2018 року №02.01-15/253 за наслідками розгляду заяви позивача від 10 січня 2018 року (вх. № 02.01-16/с-05 від 11 січня 2018 року);

- установити відсутність у відповідача-2 повноважень щодо виконання обов`язків міського голови Радивилівської міської об`єднаної територіальної громади.

4. Залишаючи без розгляду позовну заяву у вказаній частині, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем був пропущений шестимісячний строк звернення до суду із зазначеними вимогами.

5. Суди попередніх інстанцій указали, що оскаржувані дії відповідачем-2 вчинялися протягом 2016 року. Рішення відповідача-1 №4, з пунктами 1 і 2 якого не погоджується позивач, було прийнято 22 квітня 2016 року. Водночас із позовом до суду позивач звернувся лише 27 лютого 2018 року, тобто більш ніж через рік після вчинення оскаржуваних дій та прийняття оскаржуваного рішення.

6. При цьому суду попередніх інстанцій зазначили, що свого обов`язку подати заяву про поновлення строку звернення до суду позивач не виконав.

ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

7. Уважаючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що ухвалені із порушенням вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

8. На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначив, що оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив за наслідками розгляду клопотань відповідачів, копії яких йому заздалегідь не надсилалися.

9. Скаржник також зауважує, що вказані клопотання вирішувалися у судовому засіданні, на якому з поважних причин був відсутній його уповноважений представник.

10. Указані обставини у сукупності, за доводами позивача, свідчать про те, що оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив передчасно, адже не дав змоги позивачеві ознайомитися із змістом клопотань про залишення позову без розгляду та висловити свої заперечення.

11. Водночас суд апеляційної інстанції на вказані процесуальні порушення суду першої інстанції уваги не звернув.

12. Позивач також зазначає, що з поважних причин пропустив строк звернення до суду, адже в період з 17 липня 2015 року по 12 жовтня 2017 року проходив військову службу, брав безпосередню участь в антитерористичній операції.

13. Відповідачі у відзиві на касаційну скаргу зазначили, що суди попередніх інстанцій дійшли правильних висновків про пропуск позивачем строку звернення до суду з вказаними вимогами.

14. Щодо доводів касаційної скарги, то відповідачі наголосили, що Кодекс адміністративного судочинства України не зобов`язує сторін надсилати іншим учасникам справи копії клопотань про залишення позову без розгляду. Водночас тривалість підготовчого провадження давала позивачеві реальну можливість скористатися своїм правом і надати відповідні докази й пояснення, що підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду.

15. Третя особа правом надати відзив на касаційну скаргу не скористалися.

16. Указана касаційна скарга надійшла на адресу Верховного Суду 23 січня 2019 року.

17. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Бевзенку В. М., суддям Шарапі В. М., Данилевич Н. А.

18. Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2019 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

19. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 08 травня 2020 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.

20. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 травня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Шевцовій Н.В.

ІІІ. Джерела права та акти їхнього застосування

21. 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким до окремих положень КАС України, у тому числі щодо меж касаційного перегляду, унесені зміни.

22. Водночас пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 15 січня 2020 року №460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

23. З урахуванням викладеного, розглядаючи цю справу, Суд керується положеннями КАС України, що діяли до набрання чинності змін, унесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX.

24. Пунктом 5 частини першої статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

25. Відповідно до частин першої-третьої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

26. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

27. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

28. Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

ІV. Позиція Верховного Суду

29. З аналізу викладених положень статей 123, 171 КАС України випливає, що питання дотримання позивачем строку звернення з позовом з`ясовується судом на стадії відкриття провадження, а його пропуск є підставою для повернення позовної заяви, якщо суд дійде висновку, що причини, з яких його пропущено, не відповідають критеріям поважності.

30. Суд може повернутися до вирішення питання про дотримання позивачем строку звернення до суду й після відкриття провадження, і, установивши, що об`єктивних перешкод для своєчасного звернення до суду не існувало, постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

31. Закріплений у частинах першій-третій статті 123 КАС України порядок дає підстави для висновку, що в обох випадках (як і до, так і після відкриття провадження) застосуванню процесуальних наслідків пропуску строку звернення до суду має передувати оцінка судом зазначених у заяві позивача причин пропуску такого пропуску.

32. До відкриття провадження у справі реалізація відповідних процесуальних гарантій відбувається шляхом залишення позовної заяви, поданої за межами строків звернення до суду, без руху з пропозицією подати заяву про його поновлення або вказати інші, ніж ті, що зазначені в позовній заяві, підстави для поновлення строку.

33. Подібним чином законодавець урегулював і механізм залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, факт якого встановлено після відкриття провадження у справі, закріпивши у частині третій статті 123 КАС України, що позов залишається без розгляду, якщо позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними.

34. Як убачається з матеріалів справи, під час відкриття провадження у справі суд першої інстанції уважав, що позов подано з дотриманням встановленого у статті 122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду.

35. У підготовчому судовому засіданні, що було призначено на 16 травня 2018 року, представниками відповідачів було заявлено клопотання про залишення частини позовних вимог без розгляду, розглянувши яке суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у відповідній частині позов був поданий з пропуском строків звернення до суду.

36. Водночас дій, направлених на реалізацію процесуальних гарантій позивача надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції не вжив.

37. Неявка позивача (його представника) у судове засідання, призначене на 16 травня 2018 року, не звільняла суд першої інстанції від такого обов`язку та не давала йому права розглядати зазначені клопотання без з`ясування позиції позивача.

38. Аналіз передбаченого у частині третій статті 123 КАС України механізму залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду дає підстави для висновку, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення до суду не здійснюється, а справа розглядається на підставі наявних у ній доказів у випадку, коли позивач не заявив про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

39. Як убачається з матеріалів справи, 03 травня 2018 року до Рівненського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підговтовчого засідання, призначеного на 16 травня 2018 року, на обґрунтування якого позивач зазначив, що його представник у цей день бере участь у судовому засіданні в іншій справі, на підтвердження чого надав довіреність на представника та повістку про виклик його до суду.

40. Ураховуючи, що клопотання про залишення позову без розгляду були заявлені відповідачами безпосередньо в судовому засіданні 16 травня 2018 року, участь у якому представник позивача не міг узяти з поважних причин, висновок суду про відсутність причин уважати, що строк був пропущений з поважних причин, є передчасним.

41. На неможливість залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду без надання позивачеві можливості заявити клопотання про поновлення такого строку Верховний Суд указував у постановах від 08 серпня 2019 року у справі №480/106/19, від 11 лютого 2020 року у справі №640/9242/19, від 10 червня 2020 року у справі №620/1715/19, від 23 вересня 2020 року в справі 640/5645/19 і Суд не знаходить підстав застосовувати інший підхід до тлумачення вимог статті 123 КАС України.

42. Суд апеляційної інстанції на вказані особливості залишення без розгляду позовних заяв з підстав пропуску строку звернення до суду уваги не звернув і процесуальних порушень суду першої інстанції не виправив.

43. Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

44. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

45. На підставі викладеного касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

V. Судові витрати

46. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

47. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

48. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

49. Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 травня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2018 року у справі №817/660/18 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Рівненського окружного адміністративного суду.

50. Судові витрати не розподіляються.

51. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

Н.В. Шевцова