Справа № 646/3529/19
Суддя: Шелест І. М.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/3529/19
№ провадження 2-а/646/10/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2020 м.Харків

Червонорзаводський районний суд м. Харків у складі:

головуючого судді Шелест І.М.

за участю секретаря Коммунарової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харків адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до Адміністративної комісії Основ`янського району м. Харків Харківської міської ради, місцезнаходження: м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 8, кв. 4 про визнання протиправними дій та скасування постанови № 18/5 від 15.05.2019 року

у присутності позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кондратенка Є.П.

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить скасувати постанову Адміністративної комісії Основ`янського району Харківської області № 18/5 від 15.05.2019 про адміністративне правопорушення за ст. 152 КУпАП та постановити окрему ухвалу, відносно інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4, УПП ДПП в Харківській області капітана поліції Чернова О.О., щодо вжиття заходів до нього дисциплінарного впливу, за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків та направити її до Департаменту ПП Національної поліції України, за адресою: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, встановивши строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення параграфу 5.7 п. 5.7.1 п.п. 5.7.1.4 «Правил благоустрою території міста Харкова» затверджених рішенням сесії Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 315218 від 13.04.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 13.04.2019 року об 11:15 год. за адресою: АДРЕСА_1 допустив захаращення прилеглої території до присадибної ділянки сміттям. Оскаржуваною постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Позивач зазначає, що вважає цю постанову незаконною та необґрунтованою, його своєчасно та належним чином не було повідомлено про намір відповідача притягнути його до адміністративної відповідальності. Також доказів того, що сміття належить позивачу, а не було підкинуто сторонніми особами за відсутності позивача. Також в матеріалах справи не має достатніх доказів вчинення правопорушення саме позивачем, протокол складений у відсутності позивача. Позивач зазначає, що протокол в порушення вимог законодавства складався без його участі, в зв`язку з чим він не мав змоги надати будь-яких заперечень, окрім того, позивачу не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, тобто протокол було складено з суттєвими порушенням норм КУпАП. Окрім того, позивач вважає, що адміністративною комісією не було повно та всебічно розглянуто справу про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що правопорушення, за вчинення якого його притягнули до адміністративної відповідальності, він не вчиняв. Тому позивач просить скасувати постанову Адміністративної комісії Основ`янського району Харківської області № 18/5 від 15.05.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340,00 грн.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.06.2019 було залишено позов ОСОБА_1 без руху.

11.07.2019 у справі було відкрито спрощене провадження та призначено до судового засідання.

У судовому засіданні позивач позов підтримав просив задовольнити, неодноразово зазначав, про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з суворим порушенням норм КУпАП, зокрема, протокол складено без його участі. Також позивач зазначив, що протокол йому вручено не було і про його складення він дізнався лише тоді, коли повідомлення про накладення штрафу прийшло на пошту.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримав відзив на позов від 01.08.2019, вважає, що Адміністративна комісія Основ`янського району Харківської міської ради діяла у межах повноважень та у спосіб, передбачений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Постанова Адміністративної комісії від 15.05.2019 № 18/5, прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів до нього з дотриманням вимог чинного законодавства. А тому підстави для її скасування відсутні.

Допитаний у суді 16.03.2020 у якості свідка ОСОБА_2 повідомив, що він є головним спеціалістом, відповідальний сектор управління з організаційної роботи та загальних питань адміністрації Основ`янського району. 08 травня 2020 року надійшов протокол складений працівниками поліції у відношенні ОСОБА_1 15.05.2020 справа була розглянута комісією. Правопорушник не з`явився на розгляд справи, про який повідомлявся належним чином. Участь його в засіданні не є обов`язковою, тому постанова була прийнята та надіслана на адресу ОСОБА_1 поштовим відправленням.

Допитані в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду повідомили, що вони проживають з позивачем за однією адресою у АДРЕСА_1 і є його сином та дружиною, впевнено можуть сказати, що ніяких захаращень в дворі та за його межами не було, навпаки ОСОБА_1 доглядає прибудинкову територію. Їм відомо, що ніяких протоколів в їх присутності не складалось. А про наявність протоколу дізнались лише тоді, коли прийшла постанова про накладення штрафу.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викликались до суду неодноразово, про розгляд справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 152 КУпАП відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані, зокрема утримувати в належному стані закріплені в установленому порядку за ними території, дотримуватись правил благоустрою території населених пунктів.

Судом встановлено, що 13 квітня 2019 року інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4, УПП ДПП в Харківській області капітаном поліції Черновим О.О. було складено протокол серії АА № 315218 про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 13.04.2019 року об 11:15 год. за адресою: АДРЕСА_1 допустив захаращення прилеглої території до присадибної ділянки сміттям, чим порушив параграф 5.7 п. 5.7.1 п.п. 5.7.1.4 «Правил благоустрою території міста Харкова» затверджених рішенням сесії Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11. Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, що засвідчили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 44).

На підтвердження факту складення протоколу про адміністративне правопорушення представником відповідача було надано до суду копію протоколу засідання адміністративної комісії Основ`янського району № 18/5 від 15.05.2019 на підставі якого було ухвалено постанову Адміністративної комісії Основ`янського району Харківської області № 18/5 від 15.05.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн (а.с. 49-50).

Також представником відповідача надано копію повідомлення ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, супровідного листа, заяви про відкриття виконавчого листа та постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.07.2019 (а.с. 51-53).

20.03.2020 року на адресу начальника Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Стрижак А.О. судом було направлено лист з повідомленням про розгляд справи 08.04.2020 року о 09:30 годині з проханням забезпечити участь представника поліції у розгляді справи (а.с. 82).

Проте, до суду інспектор поліції не зявився.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Судом встановлено, що позивачем дійсно було направлено адміністративний позов до суду 23.05.2019 року, про що свідчить штамп на конверті, який міститься в матеріалах справи (а.с. 12). Таким чином, враховуючи, що постанову по справі про адміністративне правопорушення було ухвалено 15.05.2019 року, суд приходить до висновку, що позивач своєчасно звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд справи і рішення по справі здійснюються на засадах змагальності сторін, свободи в наданні доказів ними суду своїх доказів та в доказовості перед судом їх переконливості.

Вимогами статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Отже, з положень вказаних вимог закону, безпосередньо визначено, що відповідач при здійснення своїх обов`язків при вирішені питання щодо притягнення особи до адміністративного правопорушення, повинен користуватись положеннями Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Вимогами статті 254 КУпАП встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення було вчинено 13.04.2019 року об 11:15 годині, протокол було складено 13.04.2019 року, проте протокол не містить часу його складання, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості правильно вирішити питання щодо дотримання посадовими особами, якими було складено протокол, вимог ст. 254 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості пре особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Цей протокол і є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення, а постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, з яких один вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до статті 268 Кодексу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

В протоколі про адміністративне правопорушення міститься запис про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, однак не зазначено, що протокол складений взагалі за його відсутності.

Відповідно до чинного законодавства України, в постанові про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів. В постанові, що оскаржується, не зазначено жодного доказу, окрім показання двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на підставі якого адміністративною комісією було прийняте рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Суд критично сприймає показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, оскільки в судове засідання свідки жодного разу не з`явилися, у письмових поясненнях свідки фіксували, нібито, відмову ОСОБА_1 підписувати документи та надавати пояснення.

Окрім показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , інших доказів, які підтверджували факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 13.04.2019 року, особою, яка складала адміністративний протокол відносно позивача, зазначено не було. Не було здобуто таких доказів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 15.05.2019 року на засіданні Адміністративної комісії Основ`яського району Харківської міської ради. Таким чином, в порушення вимог закону, відповідач при ухвалені постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача не навів докази, які б підтвердили винність позивача у обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не було повно та всебічно розглянуто матеріали справи, не встановлено в повному обсязі належних та допустимих доказів, які б вказували на той факт, що саме ОСОБА_1 було допущено захаращення території прилеглої до присадибної ділянки.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Нормами ч. 2ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

На підставі ст.252КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Вимогами статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Виконання вимог статті 280 КпАП України здійснюється на підставі вимог ст. 251 КУпАП. Відповідно дост.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При вирішенні адміністративного спору суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Обов`язковим є порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за захистом.

Вбачається, що підставою для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов`язковою умовою для визнання таких дій чи бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Згідно ст.77 ч.1, 2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (ІгеїапбV.іЬе ЦпіІес1Кіп§с1от), п. 161, 8егіез А заява N 25).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Відповідно до ч. 1ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; 3) визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене вище, аналізуючи вказані норми права з цього питання, суд прийшов переконання, що факт вчинення адміністративного правопорушення не підтверджено доказами у відповідності до ст.ст. 72-76 КАС України, а подані відповідачем докази не спростовують ствердження позивача про те, що ним не вчинялося адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що адміністративна комісія Основ`янського району Харківської міської ради при винесенні оспорюваної постанови не діяла в межах чинного законодавства, права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності були порушені у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, інкриміноване правопорушення не знайшло свого підтвердження наданими доказами, протокол про адміністративне правопорушення було складено без дотримання вимог ст. 256 КУпАП, в зв`язку з чим не міг бути належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови Адміністративної комісії Основ`янського району Харківської міської ради № 18/5 від 15.05.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. та закриття провадження у справі.

Розглядаючи позовні вимоги про винесення окремої ухвали щодо вжиття заходів дисциплінарного впливу відносно інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4, УПП ДПП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків та направити її до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, встановивши строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Дана норма встановлює право суду у разі необхідності постановити окрему ухвалу та не є обов`язковою для суду.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію", відповідно до ст. 3 якого у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачені основні повноваження поліції, серед яких поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 року за №1576/29706, поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до пунктів 2, 4, 5, 8, 10, 12, 13 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення, сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

В свою чергу, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України»).

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд не знаходить підстав для прийняття окремої ухвали відносно інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 4, УПП ДПП в Харківській області капітана поліції Чернова О.О., оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що поліцейським при розгляді справи про адміністративне правопорушення було допущене халатне ставлення, а оцінка відповідачем доказів за своїм внутрішнім переконанням при розгляді справи щодо вчинення адміністративного правопорушення не свідчить про грубі порушення прав позивача, який своєчасно скористався правом на оскарження постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 5, 8, 9, 241-245, 246, 255, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії Основ`янського району м. Харків Харківської міської ради про визнання протиправними дій та скасування постанови № 18/5 від 15.05.2019 року задовольнити частково.

Постанову № 18/5 Адміністративної комісії Основ`янського району м. Харкова виконкому Харківської міської ради від 15.05.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення було складено 25 листопада 2020 року, повний текст рішення суду виготовлено 30 листопада 2020 року.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Адміністративна комісія Основ`янського району Харківської міської ради адреса: м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 8, каб. 4.

Суддя І.М. Шелест