Справа № 160/5145/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року Справа № 160/5145/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняСітайло О.В.
представника позивача представника відповідача Новіков М.О. Комлева Н.Р.
12.05.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (далі позивач) до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить:
14.05.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
10.06.2020 року представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що за результатом проведеної планової перевірки ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» виявлено численні порушення вимог нормативних актів у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, про що складено відповідний акт, у зв`язку з чим відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
14.07.2020 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовують доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
06.08.2020 року представником відповідача надано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких було підтримано позицію, викладену у письмовому відзиві на позовну заяву, та зазначено, що міркування позивача ґрунтуються виключно на формальних запереченнях щодо встановлених порушень.
Ухвалою суду від 18.08.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у відповіді на відзив, які надавались на адресу суду, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив та заперечення на відповідь на відзив, що містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ПАТ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» зареєстровано як юридичну особу 17.01.1997 року, про що зроблений відповідний запис 1 227 120 0036 000326, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За наслідками вищезазначеної перевірки Державною екологічною інспекцією України був складений акт перевірки №776/4-10/19 від 05.11.2019 року.
Перевіркою встановленні такі порушення ПАТ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ»:
- правовстановлюючі документи на користування земельними ділянками ПРАТ «ІНГЗК», інформацію щодо цільового призначення земельних ділянок, податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на розгляд не надано;
- ПРАТ «ІНГЗК» підтверджуючі документи щодо права власності чи користування будівлями та спорудами на вищезазначених земельних ділянках на розгляд не надано;
- згідно висновку з ОВД (кар`єр) передбачено екологічні умови провадження планованої діяльності: не допускати змішування відходів, здійснювати належне зберігання та складування відходів. Однак, фактично встановлено факт змішування відходів - в контейнері для тимчасового зберігання ТПВ (розташований на буровій дільниці кар`єру) змішані відходи макулатури, пластику, відпрацьовані 313 тощо; звіти після проектного моніторингу подавати протягом п`яти років з початку провадження діяльності наступного місяця за звітним до Мінприроди, а також до органів місцевого самоврядування з метою забезпечення інформування громадськості. Слід зазначити, що підприємством результати моніторингу за III квартал 2019 р. не направлялись до визначених органів;
- підприємством на розгляд надано титульний аркуш експертного звіту, виконаного ДП «Укрдержбудекспертиза» від 08.12.2017 № 00-1994-17/ПБ на проект «Реконструкція корпусів рудозбагачувальних фабрик № 1, № 2 в частині зміни технологічної схеми магнітно-флотаційної доводки магнетитового концентрату ПРАТ «Інгулецький ГЗК». Проектно-технічна документація з розділом ОВНС на розгляд не надано;
- ПРАТ «Інгулецький ГЗК» реалізується діяльність коригування технологічної схеми магнітів - флотаційної доводки концентрату, без висновку з оцінки впливу на довкілля;
- підприємством заключено договір з TOB «УКРВТОРУТИЛІЗАЦІЯ» на передачу тари з-під використаних хімічних речовин. Ліцензія ТОВ «УКРВТОРУТИЛІЗАЦІЯ» на збирання, перевезення, зберігання з необмеженим строком дії. Проте слід зазначити, що операції з оброблення та утилізації небезпечних відходів у ліцензії ТОВ «УКРВТОРУТИЛІЗАЦІЯ» відсутні;
- підприємством не виконуються вимоги карти даних небезпечного фактору та не забезпечуються вимоги щодо видалення небезпечних відходів екологічно безпечними методами передбаченими чинним законодавством України;
- під час перевірки встановлено порушення правил технічної експлуатації установок очистки газу, які встановлені до суб`єкта господарювання, які експлуатують ПГОУ, а саме: за результатами виробничого контролю зафіксовано, що фактичні показники параметрів газопилового потоку ПГОУ ДВ № № 9, 11, 24 ДФ та ДВ № №87, 103, 104 РЗФ-2 не відповідають проектним значенням; за візуальним оглядом виявлено негерметичність повітроводу до ПГОУ ДВ №7ДФ4
- розрахункова потреба у воді на розгляд не надана;
- ПРAT «ІНГЗК» у 2018 році розроблено індивідуальні технологічні нормативи використання питної води, затверджені Дніпропетровським обласним управлінням водних ресурсів від 31.10.2018. Але, слід зазначити, що у вищевказаних нормах не враховано об`ємів використання води на технологічні потреби, не враховано використання води в системі оборотного циклу та ін., тобто індивідуальні 1 технологічні нормативи не відповідають фактичному стану підприємства;
- державна статзвітність по формі 2-ТП (водгосп) ведеться, але слід зазаначити, що використання карєрної води при заповненні форми відображається недостовірно: так згідно форми за 2018 рік ПРАТ «ІНГЗК» забрано 7135,5 тис. м3 кар`єрної води, і використано на власні потреби згідно форми 1009,1 тис. м3 та відведено у хвостосховище згідно таблиці 2 звіту (водовідведення) 6126,4 тис. м3. Вода відводиться до хвостосховища з метою підтримання рівня води над поверхнею хвостосховища та в подальшому використовується в оборотному циклі збагачувальних фабрик. Об`єм води відведеної до хвостосховища використовується ПРАТ «ІНГЗК» на власні потреби та має відображатися у табиці 1 форми 2-ТП водгосп. Зважаючи на вищевикладене ПРАТ «ІНГЗК» заповнено форму 2 - ТП не у відповідності до фактичного стану підприємства;
- договори на приймання стічних вод КП «Кривбасводоканал» та ПАТ «Надежда», на розгляд не надано;
- за результатами виробничого контролю підприємства на випуску №11 зворотної води в р. Інгулець за 2016 рік перевищуються нормативи ГДС по азоту амонійному в 1,7 р., БСК5 в 1,5 р., нафтопродуктах в 2,0 р., сульфатах в 2,3 р., сухому залишку в 1,2 р., ХСК в 2,4 р., у 2017 році по азоту амонійному в 1,7 р., завислим речовинам в 1,5 р., залізу загальному в 1,2 р., нафтопродуктах в 10,0 р., сульфатах в 2,3 р., сухому залишку в 1,1 р., ХСК в 6,4 р., БСК5 В 3,6 р., фосфатах в 2,4 р.; у 2018 році по сульфатах в 4,8 р., нітритах в 1,2 р., залізу загальному в 1,5 р., сухому залишку в 1,04 р., завислим речовинам в 1,4 р., ХСК в 6,2 р., БСК5 в 5,3 р.; у 2019 р. по азоту амонійному в 3,6 р., хлоридах в 1,02 р., сульфатах в 1,1 р., сухому залишку в 1,1 р., БСК5 в 1,8 р;
- результати інструментального інспекційного контролю свідчать, що на випуску №1 зворотної води в р. Інгулець перевищуються нормативи ГДС по сухому залишку в 1,2 р., сульфатах в 1,5 р. та БСК в 1,2 р., протокол вимірювань показників складу та властивостей проб вод №11-19-2;
- ПРАТ «ІНГЗК» реалізується проект «Первая очередь реконструкции обьектов хвостового хозяйства и оборотного водоснабжения для поддержания производственной мощности ПРАТ «ІНГЗК»» без висновку з оцінки впливу на довкілля;
- ПРАТ «ІНГЗК» реалізується проект «Друга черга реконструкції об`єктів хвостового господарства та оборотного водопостачання для підтримки виробничої потужності комбінату» висновку з оцінки впливу на довкілля;
- інформація щодо проведення рекультиваційних робіт на розгляд не надана;
- при перевірці структурних підрозділів виявлено порушення правил експлуатації водогосподарських споруд, а саме: на території РЗФ-1, біля конвеєра 84-84а вісь 75 - дренажна система водовідведення зашламована; на території РЗФ-1, дренажна система водовідведення горизонтальних конвеєрів 91, 92, 92а зашламована; на території РЗФ-1, дренажна система водовідведення (вісь 28) знаходиться в незадовільному технічному стані (місцями зруйнована, зашламована); на території РЗФ-1, склад концентрату № 1 виявлено протікання технічної води внаслідок несправності вентиля; система зливової каналізації, якою облаштована територія РЗФ-1 знаходиться в незадовільному стані (засмічена); біля корпусу РЗФ-1 (поряд з мех. майстернею) - виявлено протікання технічної води внаслідок несправності вентиля; на території РЗФ-1, вісь 21 - виявлено порив трубопроводу технічної води; на території ПНС № 2 ЦТВШГ виявлено протікання технічної води з сальникової камери на задвижці № 115; на території ЦТВШГ біля АБК замулена система зливової каналізації; на території СНС № 2 ЦТВШГ виявлено протікання технічної води з сальникової камери на задвижці № 15В; на території дробильної фабрики замулена система зливової каналізації масло підвалу № 6 від ККД 1500; на території ПУ № 2 дробильної фабрики замулена система зливової І каналізації; на території РЗФ - 2 зашламовано приймальну коробку з млина № 123; на території РЗФ - 2 прокородовано змивний пристрій магнітного сепаратору ПБШ 90 на 250; на території РЗФ - 2 замулена система зливової каналізації масло підвалу № 4; на території залізничного цеху очисні споруди пункту ст. Промислова знаходяться в незадовільному технічному стані (переповнені); на території 3-4 стадії дроблення дробарної фабрики неорганізовано систему^ водовідведення від рукомийника з майстерні (госппобутові стічні води скидаються на асфальтобетоне покриття);
- на території складу ПММ цеху підготовки виробництва в 2014 році введені в експлуатацію очисні споруди (Робочий проект виконано проектно-конструкторським відділом ВАТ «ІНГЗК» в 2005 році), проте розділ ОВНС на розгляд не надано);
- в наявності позитивний висновок державної екологічної експертизи вищезазначеного проекту від 11.07.2008 № 228, виданий Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області. Згідно вищезазначеного проекту шлам очисних споруд поверхневих стоків після обробки засобом «Родекс-4» та просушки передбачено вивозити на відвал ПРАТ «ІНГЗК». На момент перевірки встановлено, що шлами не видаляються вищезазначеним методом з попередньою обробкою засобом «Родекс-4». Зважаючи на вищевикладене підприємством не виконуються проектні рішення;
- слід зазначити, що територія цехів та підрозділів комбінату не в повному обсязі обладнані твердим покриттям, зливова поверхня спланована частково, зливові стоки з території підприємства і крівель виробничих корпусів відводяться по рельєфу місцевості та частково дренують в грунт. Одночасно з тим, промділянка розташована в зоні впливу потенційних забруднювачів навколишнього середовища (джерела викидів, місця збеоЯд» відходів, рух транспорту та здійсненні робіт з розвантажування (навантажування сировини, продукції та відходи виробництва тощо). Зазначені факти свідчать про можливий негативний вплив промділянки на стан вод, не вжиття достатніх заходів з охорони вод на підприємстві та не запровадження достатніх заходів із запобігання забруднення водних об`єктів стічними (зливовими, сніговими) водами, що відводяться з території підприємства. Крім того, не в повному обсязі здійснюються заходи щодо попередження забруднення зливової поверхні території прилеглої до виробничих приміщень цехів;
- на території підприємства експлуатуються заглиблені ємності, а саме: в місцях розташування очисних споруд та підземних ємностей для зберігання гасу, дизельного палива, бензину, масел мінеральних (територія складу ПММ цеху підготовки виробництва), шламовідстійника автомийки (територія ЦТА). Контроль за станом та впливом заглиблених ємностей на ґрунти та підземні водоносні горизонти не здійснюється. Акти скритих робіт щодо влаштування вищезазначених ємностей, документи щодо їх об`єму, інформація з яких матеріалів були виготовлені ємності не надано;
- згідно інформаційного звіту з виконання роботи «Виконання комплексу режимних спостережень за підземними та поверхневими водами (моніторинг) в межах проектного контуру кар`єру, зони впливу гірничих робіт та хвостосховища ПРАТ «ІНГЗК», виконаного ДП «УКРЧЕРМЕТГЕОЛОГІЯ» у 2019 році на підприємстві в наявності 148 остережувальних сведловин. У 2018 році згідно вищезазначеного звіту на підприємстві налічувалось 177 свердловин. Зважаючи на вищевикладене 29 свердловин знаходяться у неробочому стані, що свідчить про не достатній контроль за станом та впливом промислового майданчика на ґрунти та підземні водоносні горизонти;
- при перевірці результатів аналізу відбору проб води виявлено, що хімічний склад ґрунтових вод свідчить про домінуючий вплив техногенних факторів на формування гідрохімічної ситуації: забруднення ґрунтових вод відбувається внаслідок багаторічного акумулювання забруднюючих компонентів породами зони аерації при фільтрації забрудненого поверхневого стоку. Результати режимних спостережень свідчать про більш швидке проявлення негативного впливу техногенних факторів на зміни хімічного складу ґрунтових вод (забруднення). За висновками проведених спостережень потенційним джерелом забруднення може бути безпосередньо промділянка, що досліджується. Станом на час перевірки ореол забруднення підземних горизонтів та середня потужність забрудненої частини водоносного горизонту не визначена. В зв`язку, з чим існуюча спостережувальна мережа і частота вимірів рівнів підземних вод є недостатньою. Отже ситуація, що склалася потребує додаткового вивчення та підлягає оцінці впливу на навколишнє природне середовище;
- висновок щодо якісного складу відходів згідно інвентаризаційна розгляд не надано;
- згідно вимог ПКМУ від 31.08.1998 № 1360 в 2017 році відкореговані технічні паспорти відходів і реєстрова картка об`єкту утворення, оброблення та утилізації відходів ПРАТ «ІНГЗК», які затверджені в Дніпропетровською ОДА від 06.06.2017 №3-3842/0/261-17. ПРАТ «ІНГЗК» направлено лист до Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської ОДА для внесення змін до реєстрових карт та реєстру об`єктів утворення, на даний час зміни ще не внесені ;
- зміни до паспортів МВВ за 2018 рік не внесені;
- на підприємстві в наявності договір на передачу небезпечних відходів з ТОВ НВП «КОР-MET». Ліцензія ТОВ НВП «КОР- МЕТ» на збирання, перевезення, зберігання серія АЕ № 460714 строком дії 22.01.2015- 22.01.2020. Проте слід зазначити, що операції з оброблення та утилізації небезпечних відходів у ліцензії ТОВ НВП «КОР-MET» відсутні. Зважаючи на вищевикладене ПРАТ «ІНГЗК» передавались відходи підприємству, що не має відповідної ліцензії. Таким чином підприємством не забезпечується вимоги щодо видалення відходів екологічно безпечними методами;
- при візуальному огляді території 3-4 стадії дроблення дробарної фабрики встановлене порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, зберігання та видалення, а саме біля майстерні в контейнері для ТПВ змішані відходи III класу небезпеки (ганчір`я промаслене) з твердими побутовими відходами;
- при обстеженні територій цехів підприємства встановлено факти сумісного зберігання відходів різного морфологічного стану, а саме: на території рудозбагачувальної фабрики №1 (в контейнері, що розташований на складі концентрату № 1; в контейнері, що розташований біля корпусу поряд з мех. майстернею; в контейнері, що розташований біля східних воріт корпусу фабрики; в контейнері, що розташований І на дільниці подрібнення вісь 15;в І контейнері, що розташований на осі 44), на території рудозбагачувальної фабрики №2 (в контейнері, що розташований поблизу складу концентрату; в контейнері на дільниці № 1 вісь 106) на території дробильної фабрики в контейнерах, що розташовані у відділенні заливання, біля ККД 1400 № б/на території кар`єру (в контейнері, що розташований на буровій дільниці), на території ITTBUIT (в контейнерах, що розташовані на територіях ПНС № 1, СНС), на території залізничного цеху ( на території ст. Завантажувальна в контейнері для ТПВ), на території автотранспортного цеху (в контейнері, що розташований в головному корпусі; в контейнері, що розташований біля складу 0510; в контейнері, що розташований біля АПК);
- в ході перевірки встановлено факт засмічення земельної ділянки, а саме на грунтовій поверхні на території ДФ з південної сторони корпусу 3-4 стадії дроблення ПРАТ «ІНГЗК» (вул. Рудна, 47, м. Кривий Ріг) без відповідних дозволів розміщуються тверді побутові відходи;
- договір поставки та інформацію щодо транспортування небезпечних речовин на розгляд не надано.
1. При здійсненні виробничої діяльності підприємства дотримуватись проектних рішень та висновку державної екологічної експертизи. Термін виконання - 11.11.2019;
2. Виробничу діяльність підприємства здійснювати за наявності висновку оцінки впливу на довкілля. Термін виконання - 11.11.2019;
3. При здійсненні виробничої діяльності підприємства дотримуватись вимог висновку з оцінки впливу на довкілля. Термін виконання - 11.11.2019;
4. Забезпечити дотримання умов наданого дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Термін виконання: 11.11.2019;
5. Не допускати здійснення викидів в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин без Дозволу на викиди та з перевищенням Дозволу. Термін виконання: 11.11.2019.
6. Усунути порушення правил технічної експлуатації установок очистки газу виявлені під час перевірки. Термін виконання: 20.11.2019;
7. Усунути порушення виявлене на ДВ № 8 ДФ, провести інструментальний контроль викидів забруднюючих речовин від ДВ № 8 в присутності спеціалістів Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області. Термін виконання: 15.11.2019;
8. Землекористування здійснювати за наявністю правовстановлюючих документів. Термін виконання: 11.11.2019.
9. Забезпечити дотримання умов наданого спеціального дозволу на користування надрами. Термін виконання: 11.11.2019.
10. Водокористування та водовідведення здійснювати у відповідності до вимог діючого законодавства. Термін виконання: 11.11.2019.
11. Розробити технологічні нормативи водокористування згідно фактичного стану на підприємстві. Термін виконання: 01.02.2020.
12. Забезпечити дотримання правил експлуатації водогосподарських споруд. Термін виконання: 11.11.2019.
13. Забезпечити збирання, очищення та відведення зливових стоків з території підприємства в повному обсязі у відповідності до вимог законодавства. Термін виконання: 20.11.2019.
14. Здійснювати контроль за якістю та кількістю стічних (зливових) вод. Термін виконання: 30.12.2019.
15. Забезпечити контроль за станом заглиблених ємностей та їх впливом на підземні горизонти та ґрунти. Термін виконання: 01.02.2020.
16. Забезпечити виконання заходів з метою попередження забруднення підземних вод внаслідок виробничої діяльності підприємства. Термін виконання: 11.11.2019.
17. Забезпечити дотримання умов дозволу , та природоохоронних заходів передбачених дозволом на спецводокористування. Термін виконання 30.11.2019.
18. Забезпечити дотримання умов скидання стічних вод у водні об`єкти. Термін виконання 11.11.2019.
19. Забезпечити вжиття заходів, щодо запобігання скидів зворотних вод підприємства в поверхневі водойми 3 перевищенням нормативів ГДС. Термін виконання 11.11.2019.
20. Операції у сфері поводження з відходами здійснювати у відповідності до вимог екологічної безпеки. Термін виконання 11.11.2019.
21. Здійснювати постійний контроль за станом та впливом промислового майданчика на ґрунти та підземні водоносні горизонти, налагодити роботу режимної мережі спостережу вальних свердловин. Термін виконання 01.02.2020.
22. Забезпечити роздільне збирання та зберігання відходів різного морфологічного складу. Термін виконання 11.11.2019.
23. Місця тимчасового зберігання відходів обладнати у відповідності до вимог законодавства. Термін виконання 20.11.2019.
24. Вжити заходи для максимальної утилізації відходів. Термін виконання 20.11.2019.
25. Ліквідувати засмічення відходами. Термін виконання 20.11.2019.
26. Вжити достатні заходи з охорони земель. Термін виконання 20.11.2019.
27. Погодити згідно вимог законодавства реєстрові карти ОУВ на всі види відходів, які утворюються при діяльності підприємства. Термін виконання 01.02.2020.
28. Внести зміни до паспортів МВВ. Термін виконання 01.02.2020.
29. Укласти договори щодо утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів у відповідності до вимог законодавства. Термін виконання 01.02.2020.
30. Надати на розгляд до Державної екологічної у Дніпропетровської області інспекції інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі. Термін виконання 30.11.2019.
20.11.2019 року позивачем було подано до відповідача зауваження до акту перевірки №776/4-10/19 від 05.11.2019 року.
Відтак, не погоджуючись із оскаржуваними пунктами припису, позивач і звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачені підстави для здійснення позапланових заходів.
Однією з підстав для проведення позапланового заходу є перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).
Згідно ч.7, 8 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Таким чином суд доходить висновку, що за результатом проведеної перевірки контролюючий орган, у разі виявлення порушень законодавства, складає припис.
При цьому, суд звертає вагу, що відповідно до частини 9 статті 4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.
Оскільки вказаною нормою передбачена відповідальність за невиконання припису контролюючого органу, то суд зазначає, що припис, який надається підприємству до виконання, має містити чітку вказівку на дії, які суб`єкт господарювання повинен вчинити для усунення порушень.
Тобто, припис не може бути декларативним, посилатися на загальні норми законодавства, яких підприємство повинно дотримуватися повсякчасно протягом всієї своєї діяльності і без наявності такої вимоги контролюючого органу.
Щодо пункту 1 Припису, суд зазначає про таке.
Так, як встановлено, судом відповідачем було приписано позивачу пунктом 1 припису при здійсненні виробничої діяльності підприємства дотримуватись проектних рішень та висновку державної екологічної експертизи.
Суд не погоджується з такими висновками відповідача з огляду на наступне.
Вказаний пункт припису носить декларативний характер та посилається на загальні норми природоохоронного законодавства.
Так, стаття 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає основні принципи охорони навколишнього природного середовища, а ст.51 цього Закону визначає екологічні вимоги до розміщення, проектування, будівництва, реконструкції, введення в дію та експлуатації підприємств, споруд та інших об`єктів.
Однак, відповідач у п.1 Припису не вказує на конкретні порушення Позивачем норм ст. 51 вказаного Закону, які необхідно усунути.
Згідно вищезазначеного висновку з оцінки впливу на довкілля передбачено низку заходів, що передбачені розділом «Екологічні умови провадження діяльності».
Втім, відповідачем у оскаржуваному пункті припису не зазначено, які саме екологічні умови провадження діяльності було порушено позивачем під час здійснення його господарської діяльності.
Щодо пункту 2 Припису, суд зазначає про таке.
Так, як встановлено судом, відповідачем було приписано позивачу пунктом 2 припису виробничу діяльність підприємства здійснювати за наявності висновку оцінки впливу на довкілля.
Цей пункт припису Державної екологічної інспекції також не містить конкретних даних щодо якої виробничої діяльності позивача встановлено порушення.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.
За умовами статті 1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до п. 2 ст.16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» діяльність підприємств тимчасово забороняється (зупиняється) у разі порушення законодавства у сфері оцінки впливу на довкілля, зокрема у разі недотримання під час провадження господарської діяльності, експлуатації об`єктів, інших втручання у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження, - до моменту забезпечення виконання таких екологічних умов.
Таким чином, висновки відповідача про порушення позивачем ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» не знайшли свого правового підтвердження.
Щодо пункту 3 Припису, суд зазначає про таке.
Так, як встановлено судом, відповідачем було приписано позивачу пунктом 3 припису при здійсненні виробничої діяльності підприємства дотримуватись вимог висновку з оцінки впливу на довкілля.
Втім, як встановлено судом та не спростовано відповідачем під час перевірки позивачем було повідомлено відповідача, що звіти будуть направлені до Мінприроди та до органів місцевого самоврядування в строки, відповідно до умов з висновку ОВД, про що зазначено у листі №7444-16/04 від 05.09.2019 року.
Також, як встановлено судом в акті перевірки посадовими особами контролюючого органу було встановлено факт змішування відходів в контейнері для тимчасового зберігання ТПВ, а саме змішані відходи макулатури, пластику, відпрацьовані ЗІЗ.
Втім, суд вказує, що факт змішування відходів в контейнері для тимчасового зберігання ТПВ, спростовується актом №2 від 25.11.2019 року щодо усунення такого порушення у день перевірки, який мав тимчасовий характер, що не спростовано відповідачем та підтверджено матеріалами справи.
При цьому, суд також вважає за необхідне зазначити, що планова діяльність ПрАТ «ІНГЗК» по вищезазначеному проекту була погоджена Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області у вересні 2019 року листом №7444-16/04 від 05.09.2019. Щодо ПрАТ «ІНГЗК» винесено наказ про початок планової діяльності №1163 від 30.09.2019 року починаючи з 01.10.2019, тобто з першого дня четвертого кварталу 2019 року.
Фактично гірничі роботи в межах діючого проекту розпочаті в жовтні місяці 2019 року.
Перевірка діяльності позивача проводилась з 23.10.2019 року по 05.11.2019 року.
Відповідно екологічним умовам висновку з оцінки впливу на довкілля на підприємстві ведеться післяпроектний моніторинг, а саме, за договорами з незалежними науковими організаціями.
Відтак, суд зазначає, що ПрАТ «ІНГЗК» не повинно було направляти результати моніторингу за ІІІ квартал 2019 року до Мінприроди та органів місцевого самоврядування.
Щодо пункту 8 Припису, суд зазначає про таке.
Так, як встановлено судом, відповідачем було приписано позивачу пунктом 8 припису землекористування здійснювати на підставі правовстановлюючих документів.
Цей пункт припису Державної екологічної інспекції також не містить конкретних даних щодо того, яке саме порушення було допущено позивачем.
Таким чином, зазначений пункт припису є необґрунтованим та безпідставним.
Крім того, як встановлено судом та не спростовано відповідачем, землекористування на ПРАТ «ІНГЗК» здійснюється на підставі правовстановлюючих документів, зокрема Державного акту на право постійного користування землею 11-ДП №002694 Шр-№174 та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право постійного користування земельною ділянкою площею більше 360 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами.
Щодо пункту 11 Припису, суд зазначає про таке.
Так, як встановлено судом, відповідачем було приписано позивачу пунктом 11 припису розробити технологічні нормативи водокористування згідно фактичного стану на підприємстві.
Згідно частини 1 статті 40 Водного кодексу України, для оцінки та забезпечення раціонального використання води у галузях економіки встановлюються технологічні нормативи використання води, а саме: поточні технологічні нормативи використання води - для існуючого рівня технологій; перспективні технологічні нормативи використання води - з урахуванням досягнень на рівні передових світових технологій.
Відповідно до частини 2 статті 40 Водного кодексу України, технологічні нормативи використання води розробляються та затверджуються відповідними центральними органами виконавчої влади за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Пунктами 8 та 9 статті 44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобов`язані: здійснювати погоджені у встановленому порядку технологічні, лісомеліоративні, агротехнічні, гідротехнічні, санітарні та інші заходи щодо охорони вод від вичерпання, поліпшення їх стану, а також припинення скидання забруднених стічних вод; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.
Згідно пункту 12 Порядку розроблення та затвердження технологічних нормативів використання питної води затвердженого наказом Державного комітету України з питань ЖКГ від 15.11.2004 № 205, поточні Індивідуальні технологічні нормативи використання питної води розробляються кожним підприємством житлово-комунального господарства за методиками розробки поточних ІТНВПВ та/або за галузевими ТНВПВ, погоджуються зі структурними підрозділами органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань охорони навколишнього природного середовища, територіальними органами Держводагентства України і затверджуються органами місцевого самоврядування на строк до 5 років.
Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що на ПрАТ «ІНГЗК» розроблено «Індивідуальні технологічні нормативи використання питної води», затверджені Дніпропетровським обласним управлінням водних ресурсів від 31.01.2018.
Також, на ПрАТ «ІНГЗК» розроблені «Індивідуальні балансові норми водоспоживання і водовідведення на одиницю виробленої продукції ПРАТ «ІНГЗК» від 23.10.2018.
Таким чином, судом встановлено, що позивачем розроблено, як Індивідуальні технологічні нормативи використання питної води, так і Індивідуальні балансові норми водоспоживання і водовідведення на одиницю виробленої продукції, а тому пункт 11 Припису є безпідставним.
При цьому, відповідач зазначає, що позивачем в індивідуальних технологічних нормативах використання питної води, не враховано об`ємів використання води на технологічні потреби, не враховано використання води в системі оборотного циклу та ін., та вказує, що цим порушено ст. 40 та 44 Водного кодексу України.
Втім, суд зазначає, що вказаними нормами, не встановлено обов`язок враховувати об`єми використання води на технологічні потреби, враховувати використання води в системі оборотного циклу під час розробки індивідуальних технологічних нормативів використання питної води. А тому, такі висновки відповідача є також необґрунтованими та безпідставними.
Щодо пунктів 13,14 Припису, якими зобов`язано позивача забезпечити збирання, очищення та відведення зливових стоків з території підприємства та здійснювати контроль за якістю та кількістю стічних(зливових) вод, суд зазначає про таке.
Суд не погоджується з такими висновками відповідача з огляду на наступне.
Вказані пункти припису носять декларативний характер та посилаються на загальні вимоги порушення законодавства, способи усунення виявлених порушень також містять загальний характер.
Так, як видно з акту перевірки, відповідачем встановлено, що територія цехів та підрозділів комбінату не в повному обсязі обладнана твердим покриттям, зливова поверхня спланована частково, зливові стоки з території підприємства і крівель виробничих корпусів відводяться до рельєфу місцевості.
Однак, відповідач не зазначено, які із споруд на підприємстві мають вказані недоліки. Також не зазначено норми законодавства відповідно до яких ці недоліки повинні бути усунені та в який спосіб.
Отже суд вказує, що фактично відповідачем не наведено норми права, відповідно до якої встановлюються вимоги щодо обладнання твердим покриттям територій підприємств.
У своїх письмових поясненнях відповідач зазначає про можливий негативний вплив на стан вод. Втім, суд також зазначає, що є не зрозумілим та не конкретизованим, які саме із встановлених порушень негативно впливають на стан вод.
При цьому, відповідач зазначає про недостатність здійснення заходів по запобіганню забруднення вод та підземних ґрунтів.
Проте, суд знов наголошує, що відповідачем не вказано які саме заходи має виконати позивач.
Також, як встановлено судом, задля здійснення контролю за якістю та кількістю стічних (зливових) вод ПрАТ «ІНГЗК» розроблений план-графік контролю відбору проб води на 2019.
Матеріалами справи підтверджено, що зазначений графік погоджено Департаментом екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації вих. № 3-268/0/261-19 від 14.01.2019.
Згідно з даним графіком відомчою спеціалізованою санітарно-екологічною лабораторією ПрАТ «ІНГЗК» (свідоцтво про атестацію №08-0051/2018 від 12.12.2018) з періодичністю 1 раз в квартал гравіметричним методом виконується експрес-аналіз на два показника: завислі речовини, нафтопродукти.
Місця відбору проб згідно графіку:
- р. Інгулець міст с. Радевичі (500 м до хвостосховища);
- розосереджений випуск зворотних (фільтраційних) вод з хвостосховища ПРАТ «ІНГЗК»;
- р. Інгулець міст с. Андріївка (500 м після хвостосховища)
Отже, суд вказує, що контроль за якістю та кількістю стічних (зливових) вод здійснюється ПРАТ «ІНГЗК».
Таким чином, враховуючи вказане у своїй сукупності, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог пунктів 13 та 14 Припису.
Щодо пункту 17 Припису, яким зобов`язано забезпечити дотримання умов дозволу та природоохоронних заходів передбачених дозволом на спецводокористування, суд зазначає про таке.
Як встановлено судом, у акті перевірки вказано, що при перевірці структурних підрозділів встановлено порушення правил експлуатації водогосподарських споруд.
Факт засмічення є встановленим, проте відноситься до пункту 12 Припису «Забезпечити дотримання правил експлуатації водогосподарських споруд».
У зв`язку з наведеними обставинами пункт 12 Припису ПрАТ «ІНГЗК» не оскаржується.
За таких обставин, пунктом 17 Припису, під час проведення інспекційної перевірки інспекторами не було зафіксовано порушень, стосовно невиконання підприємством ПрАТ «ІНГЗК» умов дозволу та природоохоронних заходів, які передбачені в дозволі на спецводокористування, що також підтверджується відсутністю фактів порушень в акті перевірки.
Відтак, вказаний пункт припису Державної екологічної інспекції також не містить конкретних даних щодо того, яке саме порушення було допущено позивачем.
Таким чином, суд доходить висновку, що зазначений пункт припису є необґрунтованим та безпідставним.
Щодо пункту 21 Припису, яким зобов`язано здійснювати постійний контроль за станом та впливом промислового майданчика на ґрунти та підземні водоносні горизонти, налагодити роботу режимної мережі спостережувальних свердловин, суд зазначає про таке.
Зазначений пункт припису носить декларативний характер, в акті перевірки опис порушення відсутній.
У своєму відзиві відповідачем зазначено, що згідно інформаційного звіту з виконання робот «Виконання комплексу режимних спостережень за підземними та поверхневими водами (моніторинг) в межах проектного контуру кар`єру, зони впливу гірничих робіт та хвостосховища ПрАТ «ІНГЗК», виконаного ДП «Укрчорметгеодогія» у 2019 році на підприємстві в наявності 148 свердловин. У 2018 році згідно вищезазначеного звіту на підприємстві налічувалось 177 свердловин.
На підставі наявної різниці, відповідач робить висновок, що 29 свердловин знаходиться у неробочому стані.
Суд критично відноситься до обґрунтування порушень, які не були покладені в основу при винесенні спірного пункту припису.
Судом встановлено наявність дозволу на спец водокористування у ПрАТ «ЦГЗК» від 19.12.2018 року за №476/1017/49д-18. Умови невиконання означеного дозволу відповідачем не встановлені та матеріалами справі не підтверджені.
Крім того, судом встановлено, що у інформаційному звіті ДП «Укрчорметгеологія» «Виконання робіт з вивчення режиму підземних вод та поверхневих вод в межах контуру кар`єру, зони впливуїгірничих робот та хвостосховища ПрАТ «ІНГЗК» за 2018 рік» вказано, що баланс спостережувальної мережі на території ПрАТ «ІНГЗК» складається з 148 свердловин, що спостерігаються за рахунок ПрАТ «ІНГЗК» за договором з ДП «Укрчорметгеологія», та 29 свердловин, що спостерігаються за рахунок Державного бюджету.
Тобто, 29 свердловин, про які зазначено відповідачем в Акті перевірки, не входять до спостережної мережі ПрАТ «ІНГЗК».
Таким чином, у суду відсутні підстави вважати пункт 21 Припису правомірним.
Щодо пункту 23 Припису, яким зобов`язано місця тимчасового зберігання відходів обладнати у відповідності до вимог законодавства, суд зазначає про таке.
Як встановлено судом, у акті перевірки вказано, що в ході перевірки встановлено факт засмічення земельної ділянки, а саме на ґрунтовій поверхні на території ДФ з південної сторони корпусу 3-4 стадії дроблення ПРАТ «ІНГЗК» розміщуються тверді побутові відходи.
Факт засмічення позивачем не оскаржується та є встановленим пунктом 25 Припису, а саме ліквідувати засмічення відходами.
Отже, суд звертає увагу, що пункт припису № 23 не має свого обґрунтування та опису в Акті перевірки.
Обґрунтування зазначеного пункту, а саме ст. 17 Закону України «Про відходи», яка визначає обов`язки суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, є загальною нормою права, якої ПРАТ «ІНГЗК» дотримується у своїй господарській діяльності.
Відтак, вказаний пункт припису Державної екологічної інспекції також не містить конкретних даних щодо того, яке саме порушення було допущено позивачем.
Таким чином, суд доходить висновку, що зазначений пункт припису є необґрунтованим та безпідставним.
Щодо пунктів 24,26 Припису, яким зобов`язано вжити заходи для максимальної утилізації відходів та вжити достатніх заходів з охорони земель, суд зазначає про таке.
Дані пункти припису носять декларативний характер, не конкретизовані, їх опис в акті перевірки відсутній.
Під час судового розгляду справи, судом встановлено, що відповідачем не конкретизовано визначення поняття «достатні заходи», що в даному випадку підтверджує протиправність приписів, оскільки вони визначені у спосіб, який неможливо їх виконати.
Втім, як видно з матеріалів справи, ПрАТ «ІНГЗК» укладено договори з підрядними організаціями на передачу відходів на зберігання, оброблення та утилізацію.
Так, як встановлено судо, ПрАТ «ІНГЗК» укладено договори з ТОВ «Екоспецтранс» від 01.01.2018 №191/7 про надання послуг з вивезення (перевезення) та захоронения твердих побутових відходів, терміном дії до 31.12.2018 та який було пролонговано, від 01.02.2017 №42/67 про надання послуг з розміщення будівельних та промислових відходів терміном дії до 31.12.2018, який було пролонговано; з ПП «Екотехсинтез» від 24.01.2018 №420/32 про надання послуг із збирання, зберігання та перевезення відходів I-IV класу небезпеки, терміном дії до 31.12.2018, яке має ліцензію на збирання, перевезення, зберігання та знешкодження небезпечних відходів від 16.10.2013 №424 з необмеженим терміном дії; з ТОВ НВК «Укрекопром» від 04.03.2019 №1970-12 про надання послуг із збирання, зберігання та перевезення для подальшого оброблення, утилізації, видалення, знешкодження чи захоронения відходів I-IV класу небезпеки, терміном дії до 31.12.2019, яке має ліцензію на збирання, зберігання, оброблення, утилізацію, видалення та знешкодження небезпечних відходів від 19.10.2017 №386 з необмеженим терміном дії; з ТОВ «Кор-Мет» від 22.02.2017 №1006-32 на передачу відходів І-ІІІ класів небезпеки, терміном дії до 31.12.2017, який має ліцензію на збирання, перевезення, зберігання строком дії до 22.01.2020, і яке в свою чергу здійснює передачу відходів ТОВ НПК «Укрекопром» згідно договору від 10.11.2017 №8-ЛЦ.
ТОВ НПК «Укрекопром», має ліцензію на збирання, зберігання, оброблення, утилізацію, видалення та знешкодження небезпечних відходів, що підтверджується матеріалами справи.
За таких обставин, судом не встановлено обґрунтованих підстав для винесення пунктів 24, 26 припису.
Щодо пункту 27 Припису, яким зобов`язано погодити згідно вимог законодавства реєстрові карти ОУВ на всі види відходів, які утворюються при діяльності підприємства, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про відходи" з метою забезпечення збирання, оброблення, збереження та аналізу інформації про об`єкти утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться їх реєстр, в якому визначаються номенклатура, обсяги утворення, кількісні та якісні характеристики відходів, інформація про поводження з ними та заходи щодо зменшення обсягів утворення відходів і рівня їх небезпеки.
Реєстр об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів ведеться на підставі звітних даних виробників відходів, відомостей уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами. Порядок ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п.5-10 Постанови № 1360 складення і ведення реєстру здійснюють Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації за участю територіальних органів Держсанепідслужби. До реєстру включаються об`єкти, для яких показник загального утворення відходів перевищує граничне значення (Пгз), що дорівнює 1000 умовних одиниць на рік.
Критерієм включення ООУВ до реєстру є показник загального обсягу оброблення чи утилізації відходів, який не може бути меншим 100 тонн на рік. Реєстр складається і ведеться на підставі реєстрових карт ОУВ та ООУВ, що містять звітні дані щодо виробників відходів, об`єктів утилізації та оброблення відходів, а також відомостей, поданих спеціально уповноваженими органами виконавчої влади у сфері поводження з відходами. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації визначають перелік ОУВ та ООУВ, що підлягають реєстрації, та надсилають їх власникам повідомлення про необхідність складання реєстрових карт і строк їх реєстрації та про необхідність подання відповідних форм звітності.
Перелік ОУВ та ООУВ, що підлягають включенню до реєстру, складається за критеріями, визначеними у п. 5 цього Порядку, на підставі доведених власникам відходів лімітів на утворення та розміщення відходів.
Згідно до п.п.1.2,1.3 "Про затвердження форми реєстрової карти об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів та Інструкції щодо її складання" № 41 від 17.02.1999 затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України реєстрова карта (додаток 1) об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів складається з двох форм: форма 1 - реєстрова карта об`єкта утворення відходів (далі - ОУВ); форма 2 - реєстрова карта об`єкта оброблення та утилізації відходів (далі - ООУВ). Реєстрові карти складають власники ОУВ та ООУВ відповідно до цієї Інструкції. Дані реєстрових карт, після затвердження їх і присвоєння реєстраційного номера, вносяться до реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів.
Відповідно до п.п. "с" ч.2 ст.17 Закону України "Про відходи" суб`єкти господарювання у сфері поводження з відходами зобов`язаний мати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, якщо їхня діяльність призводить до утворення відходів, для яких Пзув перевищує 1000. Суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами, діяльність яких призводить виключно до утворення відходів, для яких Пзув від 50 до 1000, зобов`язані щороку подавати декларацію про відходи за формою та у порядку, встановленими Кабінетом Міністрів України.
Як встановлено судом та не заперечувалось відповідачем, зміни до реєстрових карт об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів за 2018 рік розроблені та внесені. На підтвердження вказаного, позивачем були надані відповідні документи, що підтверджується підписом уповноваженої особи контролюючого органу.
Таким чином, суд доходить висновку про безпідставність пункту 27 Припису.
Щодо пункту 29 Припису, яким зобов`язано укласти договори щодо утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів у відповідності до вимог законодавства, суд зазначає про таке.
Приписами ст. 17 Закону України „Про відходи зобов`язано суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами:
- забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки;
- здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації;
- не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами або не доведено, що така дія відповідає вимогам підвищення екологічної безпеки;
- не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах;
- здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів;
- укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів на певній території, на якій знаходиться об`єкт утворення відходів.
Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України „Про відходи зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).
Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що ПрАТ «ІНГЗК» укладено договори з підрядними організаціями на передачу відходів на зберігання, оброблення та утилізацію, з ТОВ «Кор-Мет» від 22.02.2017 №1006-32 на передачу відходів І-ІП класів небезпеки, терміном дії до 31.12.2017, який має ліцензію на збирання, перевезення, зберігання строком дії до 22.01.2020, яке здійснює передачу відходів ТОВ НПК «Укрекопром» згідно договору від 10.11.2017 №8-ЛЦ, ТОВ НПК «Укрекопром», яке має ліцензію на збирання, зберігання, оброблення, утилізацію, видалення та знешкодження небезпечних відходів від 06.09.2016 №327 з необмеженим терміном дії та з ТОВ «Укрвторутилізація» від 12.07.2019 №6171-30 на передачу тари ПЕТ та тари металічної відпрацьованої.
Отже, суд доходить висновку щодо неправомірності пункту 29 Припису.
Щодо пункту 30 Припису, яким зобов`язано надати на розгляд до Державної екологічної у Дніпропетровської області інспекції інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі, суд зазначає про таке.
Запитувані документи надавались позивачем під час планової перевірки, про що свідчить Перелік документів, які надані державним інспекторам з охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської області під час планової перевірки виконання вимог природоохоронного законодавства.
Дана обставина підтверджена під час судового розгляду справи, з огляду на що суд вважає пункт 30 припису таким, що винесений безпідставно.
Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, під час проведення позапланової перевірки Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області повинні були перевірятися лише ті питання, що становили предмет перевірки.
В той же час, в судовому засіданні судом було встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що в пунктах припису викладені вимоги по усуненню порушень, які не були предметом позапланової перевірки, та відповідачем не перевірялися, опис таких порушень в Акті перевірки відсутній.
У спростування даної обставини відповідачем жодні докази не надані.
За таких обставин, суд констатував, що окремі пункти припису винесені Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області поза межами своєї компетенції.
Також, як встановлено судом та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, пункти припису носять загальний характер, оскільки в них не зазначені конкретні дії, які ПрАТ «ІНГЗК» має вчинити для усунення порушення, тобто ці пункти припису не відповідають формі, яка визначена вказаним Законом для приписів суб`єкта владних повноважень, та не відповідають принципам та засадам діяльності органів державної влади в частині застосування до суб`єктів господарювання приписів у вигляді штучно створених обставин, які мають наслідком неможливість їх усунення, що в свою чергу дає підстави вважати вказані пункти припису такими, що винесені протиправно, з перевищенням наданих діючим законодавством повноважень, тому підлягають скасуванню.
Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що в оскаржуваному приписі, всупереч положенням закону, відповідачем викладені вимоги по усуненню порушень шляхом викладення окремих пунктів припису, які повністю були усунуті позивачем та про це було вчасно повідомлено відповідача; мають декларативний характер; мають посилання на загальні норми законодавства України, не конкретизовані; не вбачаються шляхи їх усунення/виконання, містять посилання на порушення, які не входили до предмету перевірки.
Відповідач у даному випадку ставить позивача в залежність від ситуації, коли суб`єкт господарювання не може виконати приписи органу контролю через об`єктивну неможливість, в тому числі не обізнаність відносно додаткового виявлених після проведення перевірки порушень, та неправомірно покладає на позивача обов`язок виконувати такий припис.
З огляду на що, з урахуванням фактичних та документально підтверджених обставин справи, суд дійшов висновку, що вимоги позову є обґрунтованими, у зв`язку з чим спірні пункти припису Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області підлягають скасуванню.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення суду складений 30 жовтня 2020 року.

Суддя В.В. Горбалінський