Справа № 200/10197/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 р. Справа№200/10197/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянув в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання відновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01.01.2015, виплатити недоплачені суми з 01.01.2015 з нарахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджено постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159.

Згідно викладеного в позові, рішенням суду від 30.04.2020 у справі № 200/191/20-а зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.01.2015 року та виплатити заборгованість, що виникла з 01.01.2015 року. Додатковим судовим рішенням у цій справі від 15.05.2020 відмовлено у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату компенсації втрати частини страхових виплат у зв`язку з порушенням строків їх виплати із урахуванням компенсації ОСОБА_1 , яка проводиться відповідно до Закону України від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджено постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159.

Позивач зазначив, що у вересні 2020 року він отримав страхові виплати на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/191/20-а, однак всупереч положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» відповідачем не здійснено компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати. Посилаючись на набуття права на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати незалежно від нарахування такої компенсації, позивач просив суд зобов`язати відповідача виплатити суму такої компенсації.

Від відповідача до суду надійшов відзив, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог. В обґрунтування незгоди із позовом відповідач зазначив, що ним своєчасно виконано рішення суду від 30.04.2020 у справі № 200/191/20-а яким зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.01.2015 року та виплатити заборгованість, що виникла з 01.01.2015 року, у зв`язку з чим підстави для здійснення такої компенсації відсутні.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалами суду від 09.11.2020 відстрочено позивачу сплату судового збору, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 08.12.2020 закрито провадження у частині позовних вимог про зобов`язання відновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01.01.2015, виплатити недоплачені суми з 01.01.2015.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки внутрішньо переміщеної особи від 21.12.2017 № позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа у АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 має зареєстрований страховий випадок профзахворювання, довідкою серії 10 ААА за результатом огляду МСЕК позивача підтверджено втрату позивачем 15% працездатності.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 200/191/20-а, яке набрало законної сили 14.07.2020, визнано протиправною та скасовано постанову Костянтинівського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 05.01.2015 року № 0534/71327/7132 про припинення виплати ОСОБА_1 щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.01.2015, зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку з 01.01.2015 та виплатити заборгованість, що виникла з 01.01.2015.

Додатковим судовим рішенням у цій справі від 15.05.2020, яке також набрало законної сили 14.07.2020, відмовлено у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату компенсації втрати частини страхових виплат у зв`язку з порушенням строків їх виплати із урахуванням компенсації ОСОБА_1 , яка проводиться відповідно до Закону України від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджено постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159. Додаткове судове рішення вмотивовано тим, що компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 01.01.2015 може бути виплачена у місяці виплати заборгованості за відповідний період. Оскільки компенсація обчислюється за умови нарахування грошових виплат, вимоги про виплату компенсацію за відсутності факту нарахування належних до виплати сум є передчасними.

Згідно з довідкою відповідача від 18.11.2020 № 36-04-35/86, банківською випискою 03.09.2020 позивачу виплачено страхові виплати за період з січня 2015 року по квітень 2020 року у загальній сумі 31 430,16 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на соціальний захист у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності від нещасного випадку на виробництві передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV, (далі за текстом ЗУ № 1105-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 цього Закону право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

За ст. 36 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 42 наведеного Закону сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Відповідно до ч.ч. 1, 7-8 ст. 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; 2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Судовим рішенням у справі № 200/191/20-а встановлено, що виплати за період з січня 2015 року по квітень 2020 року позивачу не проводились у встановлені ст. 47 Закону № 1105-XIV строки (за поточний місяць протягом цього місяця) протиправно. Наявними в матеріалах цієї справи документами підтверджено, що страхові виплати за період з січня 2015 року по квітень 2020 року проведені 03.09.2020.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок компенсації).

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців; виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.п. 4-5 Порядку компенсації сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Під доходами у вказаному Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої № 1105-XIV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі соціальних виплат). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі відділенням Фонду) добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18 листопада 2014 року у справі № 21-518а14, від 11 липня 2017 року у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 06 лютого 2018 року у справі № 681/423/15-а, від 20 лютого 2018 року у справі № 522/5664/17, від 21 червня 2018 року по справі № 523/1127/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Отримання позивачем страхових виплат за період з січня 2015 року по квітень 2020 року із порушенням встановлених законом строків через їх несвоєчасне нарахування відповідачем свідчить про наявність підстав для нарахування та виплати компенсації втрати доходів, пов`язаної із несвоєчасною їх виплатою. Невиплата відповідачем у місяці виплати заборгованості зі страхових виплат компенсації втрати доходів свідчить про обґрунтованість вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою страхових виплат за період з січня 2015 року по квітень 2020 року включно.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав виплати компенсації, вмотивовані своєчасним виконанням судового рішення відповідачем в добровільному порядку, судом не приймаються, оскільки прийняття судом рішення не змінює встановлених законом строків виплати страхових виплат, а виконання відповідачем судового рішення про зобов`язання виплатити страхові виплати, не впливає на факт несвоєчасної випалити позивачем страхових сум, що є передумовою виплати компенсації відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати, пов`язані із розглядом цієї справи.

Зважаючи на наведене та відстрочення позивачу сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, суд дійшов висновку про необхідність стягнення судового збору у сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь Державного бюджету.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, -243, 245, 246, 291, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою страхових виплати за період з січня 2015 року по квітень 2020 року включно відповідно до Закону України від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затверджено постановою КМУ від 21 лютого 2001 року № 159.

Стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь Державного бюджету України судовий збрів у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ;

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (відповідач) код ЄДРОПУ 41325231, місцезнаходження: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, вулиця Свободи, 5.

Суддя А.С. Михайлик