Справа № 555/1403/20
Суддя: Старовецька Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/1403/20
Номер провадження 2-а/555/30/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що 17.03.2020 року поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області, молодшим лейтенантом поліції Ляшком Андрієм Володимировичем була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП по факту того що, 17.03.2020 року о 12 год. 00 хв. по вул.Макарова,23 в м.Рівне Рівненської області, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen Transporter», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому, не перебуваючи особою, визнаною Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а також не перевозячи таких осіб, здійснив зупинку (стоянку) т.з. у місці, що позначене дорожньою розміткою 1.30, що позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» «Водій з інвалідністю», чим порушив розділ 34 ПДР України, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

ОСОБА_1 вважає постанову незаконною, оскільки ним не порушувались вимоги ПДР України. Позивач покликається на те, що при винесені оскаржуваної постанови не зазначені будь-які докази наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, а також вказує на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач не дотримався процесуальних вимог, не врахував його пояснення, а саме те, що він дійсно 17.03.2020 року о 12 год. 00 хв. по вул.Макарова,23 в м.Рівне Рівненської області (паркінг ТРЦ «Екватор»), здійснив транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen Transporter», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 зупинку в місці для стоянки автомобілів. При цьому, жодних позначень місця стоянки для інвалідів там не було. Натомість поруч були місця для стоянки із такими позначеннями (фотографії з Google Maps додаються). На його заперечення, стосовно відсутності на паркувальному місці будь яких позначень, інспектор поліції відповів: «Тут вони були, за зиму стерлись».

У зв`язку з наведеними обставинами просить скасувати постанову відповідача про притягнення до адміністративної відповідальності та провадження у справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, письмовою заявою просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Рівненській області в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином; про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Представник відповідача Немеришина В.О. надіслала клопотання, у якому просить залишити позов без розгляду. Однак вказане клопотання сторони відповідача не пілягає до задоволення, оскільки питання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду було вирішено в ухвали про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у адміністративній справі і не може бути повторно переглянуто судом під час судового розгляду.

Відповідно до правил ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №546391 від 17.03.2020 року, винесеної поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області, молодшим лейтенантом поліції Ляшком Андрієм Володимировичем, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП по факту того що, 17.03.2020 року о 12 год. 00 хв. по вул.Макарова,23 в м.Рівне Рівненської області, керував транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen Transporter», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому, не перебуваючи особою, визнаною Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а також не перевозячи таких осіб, здійснив зупинку (стоянку) т.з. у місці, що позначене дорожньою розміткою 1.30, що позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід» «Водій з інвалідністю», чим порушив розділ 34 ПДР України, за що накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 грн.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фото, пояснення свідків тощо. Сам по собі опис адміністративного правопорушення у постанові про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що стороною відповідача не було подано відзиву, не представлено суду доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 частини 3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню; відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення оскаржуваної постанови та наявність в діях ОСОБА_1 порушення, за яке передбачена відповідальність за ч.5 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7,245,251,280 КУпАП, ст.ст.9,77,132,139,242-246,268-272,286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ДП18 №546391 від 17 березня 2020 року, винесену поліцейським взводу №2 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області, молодшим лейтенантом поліції Ляшком Андрієм Володимировичем щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП та провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Березнівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. В. Старовецька