Справа № 640/9528/19
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 грудня 2020 року

Київ

справа №640/9528/19

адміністративне провадження №К/9901/30792/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Державної служби геології та надр України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року

у справі №640/9528/19

за позовом державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»

до Державної служби геології та надр України,

третя особа - Генеральна прокуратура України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо невидачі позивачу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування питних підземних вод Козлівського родовища (свердловини № 1, 2, 3, 4);

- зобов`язати Державну службу геології та надр України видати ДП «Укрспирт» спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування питних підземних вод Козлівського родовища (свердловини № 1, 2, 3, 4), що знаходиться на території смт. Козлів, Козлівського району Тернопільської області.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року, позов задоволено.

16 листопада 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі №640/9528/19.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

В даному випадку обґрунтування підстав касаційного оскарження зводиться до того, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржувані рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.

Посилання скаржника на правові позиції висловлені Верховним Судом України у постановах від 28 лютого 2017 року у справі №826/7631/15 та від 12 вересня 2017 року у справі №826/6873/16 є необґрунтованим, оскільки наведені судові рішення стосуються оцінки судом інших фактичних обставин.

Також, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, оскільки з урахуванням характеру спірних правовідносин, предмета позову, суб`єктного складу учасників справи та її складності дана справа не відноситься до справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, відповідно до частини 4 статті 12 КАС України.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, адже останній не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 травня 2018 року у справі № 826/6102/16.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки заявник у касаційній скарзі не обґрунтував наявність передбачених статтею 328 КАС України підстав касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статті 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з частиною червертою статті 328 цього Кодексу.

У випадку неусунення недоліків касаційної скарги скарга буде повернута особі, яка її подала, відповідно до частини другої статті 332 КАС України.

Керуючись статтями 169, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі №640/9528/19 за позовом державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Державної служби геології та надр України, третя особа - Генеральна прокуратура України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко