Справа № 280/4484/20
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

01 грудня 2020 року справа 280/4484/20

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Ясенова Т.І., Головко О.В.,

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2020 (суддя Новікова І.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району про призначення допомоги при народженні дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.07.2020 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району, в якому просить визнати протиправною відмову у призначені допомоги при народженні сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати призначити таку допомогу (ас1).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2020 позов задоволений (ас37).

В апеляційній скарзі управління соціального захисту просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше 12 місяців з дня народження дитини. ОСОБА_1 звернулась за призначенням допомоги більше ніж через 4 роки після народження дитини (ас43).

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.02.2019 у справі №335/1486/19 встановлений факт що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Феодосія АР Крим народила сина ОСОБА_2 (ас11).

Вознесенівським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану 13.02.2019 складений актовий запис №02 та видано свідоцтво серія НОМЕР_1 про народження 18.05.2015 ОСОБА_2 в м.Феодосія АР Крим (ас13).

Згідно довідки №2301- від 20.12.2019 Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки №2301- від 20.12.2019 Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району, ОСОБА_2 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки №2304- від 22.01.2020 Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району, ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки №2304- від 22.01.2020 Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району, ОСОБА_2 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

Листом К-0204-0/04-11 від 05.02.2020 відповідач відмовив у призначенні допомоги, пославшись на пункт 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ №1751 від 27.12.2001, відповідно до якого, допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини (ас19).

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», який відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми в загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», цим законом призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: 1) допомога в зв`язку з вагітністю та пологами; 2) допомога при народженні дитини, 2-1) допомога при усиновленні дитини; 4) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 5) допомога на дітей одиноким матерям; 5-1) допомога на дітей, хворих на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, на дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідність.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини.

Задовольняючи позов, окружний суд правильно виходив з того, що ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_2 є громадянами України та мають певні гарантовані державою права незалежно від місця проживання та народження.

Окружний суд правильно погодився з доводами позивачки, що вона до 2019 року не могла виїхати з території АР Крим оскільки є одинокою мамою, виховує двох неповнолітніх дітей 2006 року народження та 2015 року народження, не має житла.

Як вірно вказав суд першої інстанції, обов`язковою умовою призначення допомоги при народженні, є пред`явлення свідоцтва про народження дитини. Однак таке свідоцтво ОСОБА_1 не мала можливості отримати, проживаючи на території АР Крим, а виїхавши на територію України, отримала його лише після звернення до суду і встановлення в судовому порядку факту народження ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи. Тому наступні обов`язкові кроки позивачки були направлені на отримання довідок про взяття на облік її з сином як внутрішньо переміщених осіб для того щоб звернутись до органу соціального захисту населення за місцем проживання, як це передбачено частиною 1 статті 5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Тільки після отримання довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою: АДРЕСА_5 , у ОСОБА_1 виникли правові підстави для звернення до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району для призначення допомоги при народжені сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

Як правильно зазначив окружний суд, до січня 2020 у позивачки не було ні об`єктивних, ні суб`єктивних можливостей звернутись до українських органів соціального захисту населення за призначенням допомоги при народжені сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивачка не мала фактичної можливості звернутись за призначенням допомоги при народжені сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом 12 місяців, встановлених частиною 6 статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ №1751 від 27.12.2001.

З урахуванням викладених обставин, відмова Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району в призначенні допомоги при народжені ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 порушує Конвенцію ООН від 20.11.1989 «Про права дитини», зокрема абзац 5 преамбули: «діти мають право на особливе піклуванні і допомогу»; частину 1 статті 3: «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини»; частину 2 статті 3: «держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів»; частину 1 статті 26: «держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватись благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством».

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2020 - без змін.

Постанова набирає законної сили з 01.12.2020 та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Т.І. Ясенова

судді О.В. Головко