Справа № 620/4332/20
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м.Чернігів Справа № 620/4332/20

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Клопота С.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Заньківське" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Заньківське" звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області, в якому просить:

1. Визнати протиправною та скасувати Постанову Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області № 213266 від 08.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

2. Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 028587 від 20.07.2020 року на суму 550,54 евро.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Відповідач в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.

Обґрунтовуючи вимоги позивачем зазначено, що постанова про накладення адміністративного-господарського штрафу винесена незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, необґрунтовано та упереджено.

При цьому позивач зазначив, що під час здійснення вагового контролю автомобілю та причіпу водію на його вимогу не було надано жодних документів на автомобільні ваги, не було пред`явлено документів які б свідчили про проведення сертифікації та обов`язкової повірки. Фактично, працівники Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки вказали, що жодних документів вони надавати не зобов`язані та якщо водій відмовиться проходити ваговий контроль його автомобіль буде поліцією заарештований та поміщений на штрафний майданчик. Ні водію ні власнику автомобілю не було доведено законність використання автомобільних ваг, а також, не було доведена точність їх вимірювання. Крім того, працівники Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки самі вирішили, що водій не бажає підписувати вказаний акт про що зробили відповідну помітку. Водій не вказував відмови і взагалі наполягав на отриманні копії такого акту.

Також вказує, що навіть при наявності всіх необхідних документів (сертифікат, свідоцтво про проведення повірки тощо) на автомобільні ваги показники зважування не відповідатимуть дійсності, так як методика яка використовувалась при проведенні розрахунків навантаження на осі автомобілю не пристосована для розрахунку навантаження саме сипучих вантажів.

Протягом встановленого судом строку, представник відповідача не подав суду відзив на позов.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

15.09.2020 позивачем було отримано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 213266 від 08.09.2020, винесену начальником Управління Укртрансбезпеки у Чернігівської області, про стягнення з ТОВ «ЗАНЬКІВСЬКЕ» штрафу у розмірі 17000 грн.

Не погодившись з такою постановою, позивач оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З поданих суду доказів вбачається, що 20.07.2020 р. о 08 год 45 хв. автотранспортний засіб підприємства - DAF державний номер № НОМЕР_1 , з напівпричіпом BODEX державний номер НОМЕР_2 перевозив сипучий вантаж - ріпак, загальна вага вантажу автомобіля складала 40440 кг, що підтверджується товарно транспортною накладною. Вага також підтверджена на сертифікованих вагах ТОВ «Укрелеватороргіром» па пункті приймання вантажу м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 52/1.

Під час руху автотранспортного засобу до місця призначення, представниками Укртрансбезпеки автомобіль був зупинений на трасі М-05, 450 км + 500м, Одеської області і водію автомобіля ОСОБА_1 було запропоновано пройти габаритно-ваговий контроль на переносних вагах.

Транспортний засіб зважувався у нерухомому стані.

Згідно довідки про результати здійснення габаритно вагового контролю № 0001744 від 20.07.2020, було встановлено, що повна маса автомобіля складає 40770 кг., а навантаження на осях: 1) 6910 кг., 2) 8770 кг., 3) 8610 кг., 4) 8310 кг., 5) 8130 кг., строєна ось показала навантаження у 25090 кг., що перевищило допустиме значення на 3090 кг., як зазначено в розрахунку до акту № 028587 від 20.07.2020.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Пунктом 3 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Крім того, відповідно до пункту 4 Порядку №403 взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 №1007/1207, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992, посадові особи Укртрансіпспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю:

- здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422;

- видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

- складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до підпункту 2 та 3 пункту 1 Порядку №879 терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення:

- вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженого спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

- великовагові та великогабаритні транспортні засоби;

- вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно пунктів 12, 13 та 14 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю визначаються Мінінфраструктури.

За результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видасться довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а па запит водія міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до пункту 21 у разі виявлення факту перевищення хоча б одною вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

У відповідності до підпункту 2, 3 пункту 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до пункту 9 розділу 2 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 відсотки та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому довідка повніша містити показники зважування, видані спеціалізованим обладнанням по кожній осі окремо, а також підсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей.

Методика, про яку йдеться у пункті 2 Порядку №879 та згідно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртсстандартом) не затверджено.

У контексті наведеного потрібно також враховувати, що єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію №02-84-08.

Разом із тим, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким та сипучим вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного суду у справі №816/2329/13-а (постанова від 12.04.2018), у справі №826/442/13-а (постанова від 16.01.2018), у справі №821/597/17 (постанова від 12.06.2018).

Враховуючи вищевикладене можна дійти висновку, що при здійсненні зважування транспортного засобу з сипучім вантажем, який змінює розподіл навантажень па осі транспортного засобу в русі, результати вимірювання, здійсненні посадовими особами відповідача, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання, здійсненні без застосування відповідної Методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим вантажем.

Також слід зазначити, що відповідно до частин 1-4 статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до пункту 9 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255, вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Таким чином, зазначеним нормативним положенням чітко визначено, що вагове обладнання повинно забезпечувати саме поосьове зважування і саме у русі транспортного засобу, а не у спосіб, який здійснювався на транспортному засобі позивача посадовими особами відповідача.

Суд зазначає, що автомобіль позивача перевозив насіння ріпаку, що є сипучим вантажем. Останній є подільним (сипучим, рухомим) вантажем, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху.

Окремо, суд зазначає, що згідно ст. 38 КУАП України, п. п 25, 26 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому» ПКМ України №,1567 від 08.11.2006, після складання посадовою особою органу державного контролю акту, в якому зафіксовано встановлені під час проведення перевірки порушення особою вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в органі державною контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення не пізніше протягом двох місяців з дня його виявлення здійснюється розі ляд справи про порушення.

При цьому розгляд справи про порушення можливий у відсутність уповноваженої особи суб`єкта господарювання лише у разі належного сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи, а засобами сповіщення суб`єкта господарювання про розгляд справи про порушення визначено розписку чи рекомендований лист із повідомленням.

З поданих суду доказів, вбачається, що від Управління УКРТРАНСБЕЗПЕКИ 14 серпня 2020 року, на адресу позивача надійшло повідомлення №57526/41-1/24-20 від 03.08.2020.

З тексту цього повідомлення не можна встановити, який саме протокол буде розглядатися, відносно якого автомобіля.

Позивачем було направлено лист № 1 -20/08 від 20.08.2020, в якому останній просив відкласти розгляд справи та повідомити заздалегідь, які матеріали будуть розглядатися, щоб позивач мав можливість підготуватися до розгляду і мав можливість захищати свої права.

08.09.2020, на адресу позивача надійшов лист повідомлення в якому було вказано, що 08.09.2020 з 10-00 до 11-00 годин буде розглядатися 7 протоколів, без зазначення які саме протоколи будуть розглядатись.

15.09.2020, на адресу позивача надійшов протокол про застосування адміністративно- господарського штрафу № 213266 від 08.09.2020.

Порядком чітко передбачено обов`язок відповідача сповіщати про розгляд справи суб`єкта господарювання шляхом повідомлення під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

УКРТРАНСБЕЗПЕКОЮ не надано доказів, які підтверджують повідомлення позивача належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Отже, відповідачем не було дотримано приписів Порядку № 1567 та Інструкції № 254 щодо дотримання процедури розгляду акту перевірки позивача про порушення ним законодавства про автомобільний транспорт, що позбавило Підприємство законного права бути присутнім під час розгляду справи, подати відповідні докази, висловити заперечення.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку про порушення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (зі змінами та доповненнями) щодо процедури розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме неналежне повідомлення позивача про такий розгляд, що потягло за собою також порушення права ознайомлюватися з матеріалами справи, надавати пояснення, докази, в тому числі, надані до суду, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, тощо.

Наведене, на думку суду, є достатньою підставою для визнання, в силу ст.2 КАС України, постанови від 8.09.2020 № 213266 про застосування адміністративно-господарського штрафу необґрунтованою, прийнятою без урахування всіх обставин та з порушенням принципу рівності перед законом.

Враховуючи викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Заньківське" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови слід задовольнити.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 4 204,00 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 229, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Заньківське" (вул. Заньковецької, 4, с.Заньки, Ніжинський район, Чернігівська область,16623) до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі територіального органу Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 39, м. Чернігів, Чернігівська обл., 14000) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати Постанову Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області № 213266 від 08.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.

Визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 028587 від 20.07.2020 року на суму 550,54 евро.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Заньківське" 4 204,00 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення суду складено 02.12.2020.

Суддя С.Л. Клопот