Справа № 415/6369/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/6369/20
Провадження № 2-а/415/411/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенанта поліції Добуграя Андрія Костянтиновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенанта поліції Добуграя Андрія Костянтиновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 10 жовтня 2020 року інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенантом поліції Добуграй А.К. винесено постанову серії ДП18 № 587597 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якій ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: що він, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , 10.10.2020 о 21:56, перебуваючи в смт. Сиротине м. Сєвєродонецька, по вулиці Миру 16, будучи зупиненим згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.4. ПДР України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Позивач зазначив, що жодних вимог та приписів ПДР України він не порушував, а спірну постанову вважає незаконною та необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Так, спірна постанова винесена з порушенням норм матеріального права, оскільки відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, вчинення адміністративного правопорушення є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень може застосовуватись, зокрема, адміністративне стягнення у виді штрафу. Таким чином, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до приписів п. 2.1 (ґ) ПДР України та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП про адміністративні правопорушення, настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

З наведеного можна зробити висновок, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності не за не пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, а саме за керування транспортним засобом без наявності при собі вказаних документів.

Однак в даному випадку будь - яких доказів, які б свідчили про те, що 10 жовтня 2020 року о 22 год. 40 хв. саме ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Миру, 16, в смт. Сиротине м. Сєвєродонецька немає, оскільки він не керував вказаним транспортним засобом, а знаходився на пасажирському сидінні. Діючим законодавством не передбачено обов`язку пред`являти для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, якщо особа їм не керує.

Більш того, наявні в постанові, що сокаржується, відомості про те, що його автомобіль було зупинено інспектором згідно з вимогами ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» не відповідають дійсності, оскільки співробітники УПП в Луганській області його автомобіль не зупиняли взагалі, а виявили його припаркованим на узбіччі дороги в нерухомому стані.

Однак, позивач не керував транспортним засобом, не вчиняв та не мав намір вчиняти жодних правопорушень, тому вважає, що інспектор Добуграй А.К. 10.10.2020 вимагав в позивача пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб без наявності законних підстав.

Вищезазначені позиції повністю узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.12.2018 в справі № 537/744/17, постанові від 21.11.2018 в справі № 751/1825/17 та постанові від 17.05.2018 в справі № 766/17319/16-а.

Таким чином, з огляду на те, що позивач жодного адміністративного правопорушення не вчиняв, вважає, що адміністративне стягнення накладене на нього безпідставно, а постанова є незаконною. Крім того, спірна постанова винесена з численними порушеннями норм процесуального права.

Просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області лейтенанта поліції Добуграя Андрія Костянтиновича - серії ДП № 587597 від 10.10.202, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити відносно нього - ОСОБА_1 провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП і стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ДП18 № 587597 від 10.10.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 10.10.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

22.10.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/6369/20 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

29.10.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 10.10.2020.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, суду надав клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 587597 від 10.10.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , 10 жовтня 2020 р. о 21 годині 56 хвилини у м. Сєвєродонецьку в смт. Сиротине, по вул. Миру, буд. 134, будучи зупиненим згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.4. ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з посвідченням водія серії НОМЕР_2 від 09.02.2016, ОСОБА_1 має відкриті категорії транспортних засобів, на керування якими видано посвідчення - А, В, В1, С., С1, D, D1, СЕ .

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 16.06.2020 р., Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2006 р., власник ОСОБА_3 .

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 587597 від 10.10.2020 року незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ДП18 № 587597 від 10.10.2020, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 587597 від 10.10.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , 10 жовтня 2020 р. о 21 годині 56 хвилини у м. Сєвєродонецьку в смт. Сиротине, по вул. Миру, буд. 134, будучи зупиненим згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.4. ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України "Про дорожній рух").

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно з законодавством України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача серії ДП18 № 587597 від 10.10.2020 вбачається, що до неї, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, надано відеозаписи DSJХ300027_ВВ0027, DSJХ300191_ВВ0191, DSJХ00047_ВВ0047 .

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. п. 2.4 ПДР України, відповідачем надано відеозапис з бодікамери DSJХ300027_ВВ0027, DSJХ300191_ВВ0191, DSJХ00047_ВВ0047 та відео з відеореєстратора, на яке відсутнє посилання в постанові, що оскаржується, у зв`язку з чим суд не приймає як належний, достатній та допустимий доказ відео з відеореєстратора.

Втім, з досліджених судом відеозаписів з бодікамер DSJХ300027_ВВ0027, DSJХ300191_ВВ0191, DSJХ00047_ВВ0047 не можливо встановити, що саме позивач керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 у час та за обставин, викладених в постанові, що оскаржується, і саме у нього, як водія, виник обов`язок на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідачем - інспектором взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенантом поліції Добугрй А. К. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, тобто особи, яка безпосередньо несе відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу, зокрема, за не пред`явлення для перевірки документів, зазначених в п. 2.1. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, адміністративне правопорушення - це вчинок , який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутні хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимим доказами вчинення саме позивачем ОСОБА_4 порушення правил дорожнього руху України, керування саме позивачем транспортним засобом та не доведено, що позивач є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Отже, судом встановлено, що при розгляді даної справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності та відео, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень ПДР України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Таким чином, судом встановлено, що на підтвердження правомірності свого рішення та факту порушення саме позивачем ОСОБА_1 п. 2.4 ПДР України, а саме: водій на вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб, відповідачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенанта поліції Добуграя Андрія Костянтиновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України , при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією № 0.0..1 від 16.10.2020, позивачем по справі було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову до суду в сумі 420,40 грн.

Крім того, відповідно до п. п. 7, 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Так, чинним законодавством України уповноваженим працівникам підрозділів Департаменту патрульної поліції Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, зокрема за адміністративні правопорушення. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 268, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенанта поліції Добуграя Андрія Костянтиновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ДП18 № 587597 від 10.10.2020 року (виготовлену не друкарським засобом) щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Департамента патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Відповідач: інспектор взводу №1 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенант поліції Добуграй Андрій Костянтинович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 04.12.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова