Справа № 540/2548/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2548/20
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Меламеда Вадима Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року адвокат Меламед В. Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУ ПФУ в Херсонській області).

Позовні вимоги, які є предметом розгляду у даній справі, складаються з такого:

- визнати протиправною бездіяльність щодо непризначення пенсії;

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №72 від 31.03.2020 року;

- зобов`язати призначити та виплачувати пенсію за віком з 14.03.2019 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) на вказаний банківський рахунок у розмірі, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року відмовлено у відкритті провадження, на підставі п.2 ч.1 ст. 170 КАС України, оскільки є рішення суду, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд першої інстанції, приймаючи таку ухвалу, виходив із того, що вимоги позивача направлені на спонукання суб`єкта владних повноважень виконати судове рішення щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області повторно вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №540/1971/19, яке набрало законної сили 02.03.2020 року.

Позаяк спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що права позивача порушені протиправними рішеннями, діями чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання судового рішення, а тому повинні бути захищені, в порядку ст. 383 КАС України.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Меламед В. Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі зазначив про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Наведені процесуальні порушення, на думку скаржника, надають підстави для скасування судового рішення та направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Обґрунтування доводів апеляційної скарги зводиться до того, що у даній справі інший предмет спору, ніж у справі, за результатом розгляду якої, прийнято рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року.

Так, апелянт зазначає, що суб`єкт владних повноважень виконав рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року шляхом вирішення питання про призначення пенсії, проте прийняв нове рішення про відмову в призначенні пенсії №72 від 31.03.2020 року.

Апелянт наполягає, що відмова у відкритті провадження у справі, на підставі п.2 ч.1 ст. 170 КАС України, можлива лише за умови, якщо підстави позову, предмет спору та сторони у справах є однаковими.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

У зв`язку з неприбуттям жодного з учасників справи у судове засідання належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог статті 311 КАС України.

Фактичні обставини справи свідчать про таке.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області в якому заявив такі вимоги:

- визнати бездіяльність щодо непризначення пенсії позивачу протиправною;

- визнати протиправними та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії, викладені у листах від 25.03.2019 року, 16.04.2019 року та 19.04.2019 року;

- зобов`язати призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 14 березня 2019 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №540/1971/19, яке набрало законної сили 02 березня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправною відмову ГУ ПФУ в Херсонській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, викладену у листах від 25.03.2019 року № 934/02-04, від 16.04.2019 року № 5394/03-01 та від 19.04.2019 року № 1262/02-04.

Зобов`язав ГУ ПФУ в Херсонській області повторно вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

На виконання даного судового рішення, Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Херсонській області розглянуто питання про призначення пенсії позивачу та прийнято рішення №72 від 31.03.2020 року про відмову у відповідному призначенні з підстави відсутності документу, який підтверджує громадянство ОСОБА_1 .

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч.2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Для правильного вирішення спірного питання необхідно проаналізувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №540/1971/19, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області повторно вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Даним судовим рішенням визнано право позивача як громадянина України на призначення пенсії за віком. При цьому суд вказав, що таке право не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні.

Предметом спору у справі №540/1971/19 було, зокрема, відмова ГУ ПФУ в Херсонській області у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю реєстрації на території України та відсутністю документа, що підтверджує громадянство.

Херсонський окружний адміністративний суд дійшов висновку про протиправність такої відмови, у зв`язку з тим, що позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, які проживають на її території, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство не допускають обмежень прав на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання.

При цьому, судом було зроблено висновки, що вимоги позивача про зобов`язання призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 14 березня 2019 року (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів задоволенню не підлягають, оскільки підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу ПФУ, в установленому порядку.

Позаяк, на думку суду, відсутні докази надання позивачем або його представником до уповноваженого органу Пенсійного фонду України документа, що підтверджує громадянство пенсіонера, відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити та виплачувати пенсію.

З`ясовуючи питання, який документ був наданий до заяви про призначення ОСОБА_1 пенсії, суд першої інстанції встановив, що це була копія його посвідчення № НОМЕР_1 , видана відділенням МВС у м. Хайфа Держави Ізраїль.

Виконуючи дане судове рішення, ГУ ПФУ в Херсонській області було розглянуто питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та відмовлено у призначенні пенсії з підстави відсутності документу, який підтверджує його громадянство.

При цьому, у наведеному рішенні вказується про надання до заяви про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком копії посвідчення № НОМЕР_1 , що видана відділенням МВС у м. Хайфа Держави Ізраїль.

Колегія суддів вважає необґрунтованим довід апелянта, що відсутні підстави для відмови у відкритті провадження, оскільки ГУ ПФУ в Херсонській області виконало рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №540/1971/19, а саме, прийняло нове рішення про відмову в призначенні пенсії №72 від 31.03.2020 року.

На користь цього висновку свідчать такі обставини.

Так, проведений аналіз заявлених позовних вимог у справі №540/1971/19 та у даній справі, свідчить про намагання позивача виконати рішення суду про призначення йому пенсії.

Слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що фактично представник позивача не погоджується з діями пенсійного органу щодо невиконання рішення суду про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Так, у даному рішення, судом зроблений висновок, що позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, які проживають на її території, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство не допускають обмежень прав на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі права на отримання пенсії.

Є правильним зауваження суду першої інстанції, що розглядаючи даний спір, суд повторно повинен розглянути питання щодо наявності у позивача, як особи, що виїхала на постійне проживання за кордон, право на отримання пенсійних виплат, що вже було здійснено при розгляді справи №540/1971/19.

До того ж, з боку суду, у справі №540/1971/19 була проведена правова оцінка обґрунтованості доводу Пенсійного фонду, що документ, який посвідчує особу позивача (посвідчення) не відповідає Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, а також досліджувалися обставини відсутності у позивача реєстрації на території України за місцезнаходженням відповідача.

Вирішуючи питання, чи присутній у ГУ ПФУ в Херсонській області обов`язок призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з дати його першого звернення, в розмірі не меншому за прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів, суди першої і апеляційній інстанції дійшли висновку про необґрунтованість таких вимог.

За аналізом викладених фактів, випливає висновок, що ГУ ПФУ в Херсонській області не виконало рішення суду першої інстанції щодо призначення ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням правових висновків суду про наявність у нього такого права, як громадянина України.

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Частина 1 ст. 383 КАС України передбачає, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено певний порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Таких правових висновків дотримується і Велика Палата Верховного Суду у рішеннях від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а та від 06 лютого 2019 року у справі №816/2016/17.

Відтак, слід погодитися з рішенням суду першої інстанції, що спірні правовідносини є пов`язаними (похідними) з неналежним виконанням рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №540/1971/19 і не є самостійними позовними вимогами, тобто безпосередньо пов`язані з предметом і підставою позову за якими постановлене судове рішення по суті позовних вимог між тими ж сторонами, а тому існують правові підстави для відмови у відкритті провадження у справі, відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а це, відповідно до статті 316 КАС України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Меламеда Вадима Борисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 03.12.2020 року.