Справа № 120/3462/20-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

04 грудня 2020 р. Справа № 120/3462/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач під час формування довідки про грошове забезпечення помилково обрахував у ній розмір посадового окладу та окладу за військове звання. Допущені помилки призвела до нарахування та виплати йому пенсії у неповному розмірі.

Позивач вказав, що у складеній відповідачем довідці, яка була надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, не враховано того, що при визначенні сум основних видів грошового забезпечення (посадового окладу та окладу за звання) слід було виходити не з розрахункової величини прожиткового мінімуму, а з мінімальної заробітної плати, про що йдеться у примітках до додатків 1 та 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Тому, з метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою від 10.08.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати з правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також вказаною ухвалою встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву.

01.09.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 за № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком № 1.

В лютому 2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) до Постанови КМУ №704 було внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 викладено у новій редакції та установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 на відповідний коефіцієнт згідно з додатками № 1, 12, 13, 14.

Відтак, на думку відповідача, підстав для задоволення позову немає.

02.09.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та такими, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві як підстави для задоволення позову.

Відповідно до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управліні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років в розмірі 90% грошового забезпечення (вислуга років 35).

На виконання Постанови № 103 відповідачем складено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області довідку про розмір грошового забезпечення від 25.03.2018 року за № ХЛ49022, що враховується для перерахунку пенсії, яка містила наступні складові: посадовий оклад 6480,00 грн, оклад за військовим званням 1480,00 грн та надбавка за вислугу років 50 % 3980,00 грн, всього 11940,00 грн.

18.03.2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою, у якій просив оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновлену довідку, у якій здійснити перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням їх розмірів, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 року.

23.03.2020 року листом відповідача № 12/777 позивача повідомлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 було внесено зміни в Постанову Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704, зокрема пункт 4 було викладено в такій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14". Таким чином, визначення розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які враховуються при встановленні грошового забезпечення для обчислення пенсії, здійснювалося відповідно до вимог пункту 4 Постанови № 704 у редакції, чинній момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Позивач не погоджується із доводами, наведеними відповідачем у листі, а тому звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Частиною 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

В свою чергу, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, а також схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

В редакції постанови №704 на день її прийняття пункт 4, який визначав порядок обчислення розміру посадових окладів та окладів за військове звання, містив норми, аналогічні зазначеним у примітках до додатків 1, 14, а саме: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14".

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 було внесено зміни в постанову №704, зокрема пункт 4 було викладено в такій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14".

При цьому, у примітці 1 до Додатку 1 згаданої постанови зазначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Подібне за змістом правове регулювання містить й примітка до Додатку 14 постанови №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу".

Таким чином, аналіз наведених вище приписів постанови №704 свідчить про те, що розрахунки проводяться шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, що визначений Додатком 1 та Додатком 14.

Згідно із Додатком 1 до постанови №704, тарифний розряд для посади, з якої позивачу розраховано пенсію, визначено 34, а тарифний коефіцієнт, який відповідає цьому розряду, становить 3,68. Разом із тим, з урахуванням Додатку 14 до вказаної постанови для військового звання «полковник» відповідає тарифний коефіцієнт 0,84.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року, складав 1762 гривні, згідно зі статтею 8 цього ж Закону розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня становив 3723 гривні.

Так, 50 % від мінімальної заробітної плати 3723,00 грн складає 1861,50 грн, а отже при визначенні посадового окладу позивача неможливо застосувати прожитковий мінімум для працездатних осіб, оскільки він є меншим від мінімально можливого множника - величини п`ятдесяти відсотків мінімальної заробітної плати. Саме тому, розрахунковою величиною, яка повинна застосовуватися для визначення посадового окладу позивача є 50 % розміру заробітної плати, а саме 1861,50 грн, а не прожитковий мінімум як помилково вважав відповідач.

Відтак, у разі проведення розрахунку, передбаченого пунктом 4 Постанови №704, виходячи із розрахункової величини - 50 % розміру мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також враховуючи примітки до Додатків 1, 14 вищезазначеної Постанови, то можливо дійти висновку, що посадовий оклад позивача має розраховуватись із величини 1861,50 (50% розміру мінімальної заробітної плати)*3,68(тарифний коефіцієнт), що становить 6850,00 гривень, а не 6480,00 гривень як зазначено у довідці від 25.03.2018 року, що сформована відповідачем, оклад за військовим званням має становити 1560,00 грн (1861,50 гривень х 0,84), на противагу зазначеній в довідці сумі 1480,00 грн.

Здійснюючи зазначені обрахунки, судом враховувались також положення примітки 1 до Додатку 1 Постанови № 704, відповідно до якої у разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень.

Таким чином, при проведенні розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням позивача слід виходити із розрахункової величини 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, яка є більш вигідною для позивача, адже урядом не випадково у примітках до Додатку 1 та Додатку 14 застосовано словесну конструкцію «але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року».

Такі ж висновки містяться і у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 року у справі №640/20875/18, постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 року у справі №160/9039/18, постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2020 року у справі №120/3549/19-а, постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2020 року № 240/3802/20, від 09.11.2020 року № 240/4379/20, від 09.11.2020 року № 240/4383/20.

За наведених обставин, на переконання суду, обгрунтованоми є аргументи позивача щодо обчислення відповідачем розміру грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В досліджуваній ситуації, суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини по справі "Ольсон проти Швеції", а саме, норма спеціального закону не може розглядатися як право, якщо її не сформульовано з достатньою точністю так, щоб громадянин мав змогу, якщо потрібно, з відповідними рекомендаціями, до певної міри передбачити наслідки своєї поведінки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах "Вєренцов проти України", "Кантоні проти Франції").

Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 28.07.2020 року по справі № 120/1390/20-а зазначив, що нечіткість Постанови №704, коли Примітки до Додатків 1, 14 на які покликається позивач і які, не визнає відповідач, є в свою чергу частинами даного нормативно-правового акта, які представляють державно-владний припис, призначений для спеціального текстового або символічного підкреслення, має супровідний характер.

Виходячи з наведеного та згідно з усталеною практикою Європейського суду, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах "Олександр Волков проти України", "G.G. та інші проти Болгарії").

Відтак, вимоги позивача про протиправність дій Вінницького обласного військового комісаріату щодо обчислення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, виходячи із розрахункової величини - прожитковий мінімум для працездатних осіб, а не з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 01 січня 2018 року, є обгрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018 рік з врахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, обчислених виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2018 рік, надбавки за вислугу років, обчисленої у відсотках від розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, для проведення перерахунку його пенсії з 01.01.2018 року, також підлягають задоволенню, оскільки є похідними вимогами від основної (пункт 23 частина 1 стаття 4 КАС України).

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 які полягають у незастосуванні пунктів 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, виходячи із розрахункової величини - прожитковий мінімум для працездатних осіб, а не з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на 01.01.2018 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням пунктів 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246 "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 року з врахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, обчислених виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2018 рік, надбавки за вислугу років, обчисленої у відсотках від розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, для проведення перерахунку його пенсії з 01.01.2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького обласного військового комісаріату сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Вінницький обласний військовий комісаріат (вул. Данила ГАлицького, 31, м. Вінниця, )

Суддя Мультян Марина Бондівна