Справа № 520/11732/2020
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 грудня 2020 р.Справа № 520/11732/2020

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року по справі № 520/11732/2020

за позовом ОСОБА_1

до Державної казначейської служби України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В рамках апеляційної скарги позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування вказаного клопотання апелянт посилається на те, що його річний дохід, згідно довідки про доходи за 2019 рік складає 20674,00 грн. Оскільки ставка судового збору по даній апеляційній скарзі складає більше 5 відсотків розміру його річного доходу позивача, просить суд звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку з важким майновим станом.

Колегія суддів, розглянувши клопотання вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотриманням вимог Конвенції залишається за Судом («Голдер проти Сполученого Королівства» і «Z та інші проти Сполученого Королівства», рішення суду, цитовані вище, так само; та, mutatis mutandis, «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland), рішення від 9 жовтня 1979 року).

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів, для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Судом з наданих позивачем відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків встановлено, що дохід позивача за попередній календарний рік становить 20674 грн. Враховуючи, що за подання апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2 522,4 грн, що перевищує 5% річного доходу позивача за 2019 рік, суд приходить до наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 3, 73, 74, 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року по справі № 520/11732/2020 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Калиновський В.А.
Судді Мінаєва О.М. Кононенко З.О.