Справа № 463/9779/19
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 463/9779/19 пров. № А/857/11302/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Стефановича Ю.М.

представника відповідача Заяць Б.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 03 вересня 2020 року (прийняте у м. Львові суддею Гиричем С.В.) в адміністративній справі № 463/9779/19 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Личаківського районного суду м. Львова із вказаним позовом та просила скасувати постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі Інспекція ДАБК у м. Львові, відповідач) у справі про адміністративне правопорушення № 0006-вих-2988/13 від 03.09.2019 про притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) і закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . Інспекцією ДАБК у м.Львові здійснювалась позапланова перевірка дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті по АДРЕСА_1 на підставі наказу від 07.08.2019 № 114-п. Перевіряючий ОСОБА_2 не здійснював у присутності позивача оформлення матеріалів, її про складення документів чи розгляду справи не повідомлялась. Проте нею було встановлено, що 03 вересня 2020 року відповідач виніс постанову, якою притягнув її до відповідальності за виконання будівельних робіт щодо влаштування нової покрівлі будинку з втручанням в несучі конструкції стін будинку без розробленої проектної документації та без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вважає, що при оформленні матеріалів про адміністративного правопорушення відносно неї були порушені вимоги ст. 256 КУпАП щодо складання та змісту протоколу про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме під час проведення перевірки за місцем її перевірки протокол не складався, такий складений без її участі; в протоколі зазначено, що в останній день перевірки для підписання протоколу позивач не з`явилася. Також в протоколі не вказано конкретно час і суть вчиненого правопорушення.

Позивач не заперечує, що здійснювала заміну в належному їй на праві власності будинку дах, проте твердження відповідача про втручання в несучі конструкції будинку не відповідають дійсності. Заміна покрівлі будівель і споруд згідно з будівельними нормами без втручання в несучі конструкції не потребують дозвільних документів на початок робіт, жодних доказів про втручання в несучі конструкції будинку підчас заміни даху у відповідача немає, жодних додатків до акту чи протоколу постанови відповідачем не долучено.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 03 вересня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила Інспекція ДАБК у м.Львові, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права. Тому просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 20.08.2019 за результатами проведеної перевірки складено протокол про адміністративне правопорушення та видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.08.2019. Складені документи, за результатом проведеної перевірки, були надіслані позивачу поштою, про що є відповідна відмітка. На основі цих документів винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №0006-ВИХ-2988/13, якою визнано позивача винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Зазначає, що доводи позивача щодо того, що нею проведені роботи, які не належать до будівельних робіт є безпідставними, оскільки відповідно до пп. 9.11 п. 9 вищевказаних ДБН, можливість реконструкції житлових будинків із надбудовами і прибудовами з розбиранням існуючих і влаштуванням нового перекриття, стін і перегородок, закладанням існуючих і виконанням нових прорізів у несучих конструкціях (фундаментах, стінах, перекриттях) повинна бути підтверджена розрахунком за несучою здатністю, стійкістю, тріщиностійкістю і деформативністю усіх несучих конструкцій і будинку в цілому.

Відтак вважає, що Інспекція діяла в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством, що регулює порядок проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, а вказаний адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Позивач та її представник, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, начальником Інспекції ДАБК у м.Львові Цабаком В.Я. 03.09.2020 винесено постанову № 0006-вих-2988/13, якою накладено на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн за ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 оскаржила її до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності порушено право ОСОБА_1 на захист, передбачене ст. 268 КУпАП, оскільки, справу було розглянуто без неї, у матеріалах відсутні докази про належне повідомлення позивача про час і місце розгляду справи. Крім того, факт втручання позивачем у несучі конструкції будинку відповідач належними і допустимими доказами не довів.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції правильними, з таких підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 96 КУпАП виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною четвертою цієї статті тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено, ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона проводила будівельні роботи щодо влаштування нової покрівлі будинку з втручанням в несучі конструкції стін будинку без розроблення проектної документації та без дозвільних документів на право виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

20.08.2019, за адресою: АДРЕСА_2 головний спеціаліст відділу інспекційної роботи ОСОБА_2 склав припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт з облаштування нової покрівлі будинку по АДРЕСА_1 .

Тоді ж він склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому вказав, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 30 хв. 03.09.2019 у приміщенні Інспекції ДАБК у м. Львові за адресою: вул. Угорська, 7-а, м. Львів.

Як в приписі так і протоколі головним спеціалістом відділу інспекційної роботи він зазначив, що ОСОБА_1 в останній день перевірки для підписання цих документів не з`явилась.

03.09.2019 за адресою: АДРЕСА_2 за відсутності ОСОБА_1 винесено постанову № 0006-вих-2988/13, якою накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн за ч. 5 ст. 96 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували належне повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи.

При цьому доводи відповідача про те, що позивачу надсилались повідомлення про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, колегія суддів апеляційного суду до уваги не приймає, з таких підстав.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, що якої застосовується стягнення за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

При цьому, у матеріалах справи, відсутні докази, які б свідчили про ухилення позивача від отримання повідомлення про розгляд справи.

Відтак, враховуючи в сукупності вищезазначені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач не був належним чином обізнаний про час та дату розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, що є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 03 квітня 2018 року у справі № 156/404/17.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що з наданих відповідачем фотографій не можливо встановити ведення будівельних робіт з втручання у несучі конструкції будинку. Також до акту не долучено інші докази втручання у несучі конструкції, він не має замірів і планів, не долучено технічний паспорт на будинок до проведення реконструкції.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А згідно зі статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, з врахуванням заперечень позивача про втручання у несучі конструкції, вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не довів вину позивача у вчиненні правопорушення та надав достатньо доказів на підтвердження цього та на спростування тверджень позивача.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м.Львова від 03 вересня 2020 року в адміністративній справі № 463/9779/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 04 грудня 2020 року.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду