Справа № 400/1340/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1340/20
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року ТОВ «Техноторг-Дон» (надалі позивач) звернулось до суду з позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (надалі відповідач, Митниця), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA508280/2020/000004/2 від 18.03.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що відповідачем безпідставно застосовано другорядний метод - резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки позивачем були надані всі необхідні документи. Також відповідачем не підтверджено належними доказами наявності в поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року позов задоволено повністю.

Справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Митниця подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25.10 2016 року між ТОВ «Техноторг-Дон» та ТОВ Xuzhou Armor Rubber LTD (надалі - Продавець) був укладений зовнішньоекономічний контракт №100/2016, відповідно до якого, з урахуванням Специфікацій №27 від 23.12.2019 року та №28 від 23.12.2019 року Продавцем здійснювалась поставка товару - шини пневматичні гумові з покришками або без, поставка товару здійснювалась згідно з ІНКОТЕРМС-2010.

З метою розмитнення товару Позивачем було подано електронну митну декларацію №UA508280/2020/002631 від 18.03.2020 року щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товару, згідно якої розрахована декларантом митна вартість товару складає 85217,00 доларів США (78240,45 доларів США за товар №1 + 6976,55 доларів США за товар №2).

Митниця повідомила позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами визначеними договором (угодою, контрактом); 3) виписки з бухгалтерської документації стосовно операцій, пов`язаних з задекларованим товаром (оборотно-сальдова відомість по 28 рахунку «Товари», оборотно-сальдова відомість по 686 рахунку «Розрахунок з іншими кредиторами», оборотно-сальдова відомість по 312 рахунку «Поточні рахунки в іноземній валюті»); 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач надав митниці листом від 18.03.2020 року: комерційну пропозицію від 18.12.2020 року, інвойс (рахунок на оплату послуг із перевезення) № від 11.03.2020 року, висновок експерта №120-0699 від 31.05.2019 року, цінову інформацію щодо відпускних цін від 18.03.2020 року. Також позивач додатково повідомлено митницю, що страхування вантажу підприємством не здійснювалось, оплата транспортних послуг на теперішній час не проводилась, інших витрат на пакування, маркування та навантаження товарів не здійснювалось.

За результатами контролю правильності визначення митної вартості товару відповідач прийняв рішення №UA508280/2020/000004/2 від 18.03.2020 року про коригування митної вартості товарів, яким визначив митну вартість задекларованого позивачем товару за ціною 110033,70 доларів США (101593,20 доларів США за товар №1 + 8440,50 доларів США за товар №2), із застосуванням резервного методу, за ціною товару ввезеного на митну територію України згідно з митною декларацією від 18.03.2020 року №UA508280/2020/000004/2.

У зв`язку з відмовою відповідача прийняти вищезазначену митну декларацію, з метою розмитнення товарів, декларантом було подано до Митного органу нову митну декларацію №UA508280/2020/0002643 від 19.03.2020 року, у якій ціна ввезеного позивачем товару була визначена відповідно до прийнятого відповідачем рішення про визначення митної вартості та було сплачено усі обов`язкові платежі, на підставі яких Митним органом було здійснено митне оформлення товару та товар випущено у вільний обіг.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не спростовано контрактну ціну товару, а також не підтверджено об`єктивну неможливість на підставі наданих позивачем документів визначити ціну та рівень митної вартості товару за ціною договору.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України,є вартість товарів, що використовуються для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч.2 ст.53 МК України.

Як визначено в ч.3 ст.53 МК України, у разі, якщо документи, визначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Отже, митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Разом з тим, витребуванню підлягають ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Статтею 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 МК України.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі, зокрема, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вже зазначалось вище, рішенням №UA508280/2020/000004/2 від 18.03.2020 року про коригування митної вартості товарів, позивачу визначено митну вартість задекларованого товару за ціною 110033,70 доларів США, із застосуванням резервного методу, за ціною товару ввезеного на митну територію України згідно з іншої митною декларацією.

Згідно п.33 вказаного рішення, підставами прийняття останнього стало те, що документи, подані декларантом до митного оформлення, не можуть бути використані для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, зокрема вартості транспортування товарів з наступних підстав:

- відповідно до поданих документів, ТОВ «Техноторг-Дон» з компанією «MEE A/S» (агент компанії «MAERSK A/S» у Данії) уклало договір на перевезення зовнішньоторговельних вантажів №UA00084958 від 04.06.2019 року. Відповідно до п.5.1 даного договору, замовник зобов`язаний здійснювати попередню оплату за послуги у доларах США у розмірі 100% від суми виставленого перевізником рахунку. Відправлення товарів з порту Ляньюньган (Китай) здійснено за коносаментом №598336423 від 03.02.2020 року, відповідно до якого оплата за транспортування товару здійснюється на умовах «FRIGHT COLLECT», що означає, що фрахт підлягає оплаті одержувачем вантажу у порту призначення. При цьому, до митного оформлення декларантом надано рахунок на оплату за виконання транспортних послуг від 11.03.2020 року №, виписаний компанією «MEE A/S», що суперечить вимогам «FRIGHT COLLECT», зазначеним у коносаменті, та умовам договору №UA00084958 від 04.06.2019 року. Крім цього, у вказаному рахунку є посилання на контракт №298003412, на який взагалі не посилається декларант під час здійснення митного оформлення;

- довідка про транспортні витрати від 11.03.2020 року №61 видана ТОВ «Меркс Україна ЛТД» (Україна), з якою ТОВ «Техноторг-Дон» не укладено договір на перевезення товарів;

- наданий декларантом висновок експерта від 31.05.2019 року №120-0699 не може бути прийнятий до уваги, оскільки він стосується іншої поставки товарів (за іншим інвойсом №НР19019 від 26.03.2019 року та на інших умовах поставки CFR Одеса замість FOB Ляньюньган (Китай)).

В позові та у відзиві на апеляційну скаргу позивач на доводи митного органу зазначив, що в п.5.1 Договору про транспортування товарів №UA00084958 від 04.06.2019 року зазначено наступне: «Якщо інше спеціально не передбачено письмовою згодою Перевізника або окремою угодою сторін, Замовник зобов`язаний здійснювати попередню оплату, надані згідно пп.2.2, 4.5, 6.3.1 у доларах США у розмірі 100% від суми виставленого Перевізником рахунку.». В даному випадку саме інвойс на перевезення № від 11.03.2020 року і є той самою письмовою згодою Перевізника про те, що послуги перевезення мають бути сплачені не в розмірі 100% до такого перевезення, а у строк до 26.03.2020 року, що відповідає п.5.1 вказаного договору.

Щодо довідки про транспортні витрати від 11.03.2020 року №61 виданої ТОВ «Меркс Україна ЛТД» (Україна) позивач зазначив що, ця компанія фактично є також перевізником, оскільки ТОВ «Меркс Україна ЛТД» є агентом перевізника «MEE A/S», яка діє від імені та за дорученням цієї компанії, під торговельною маркою «Maersk Line» та/або від імені та за дорученням MAERSK LINE A, на доказ чого декларант надав митному органу Договір комерційного кредиту, укладений між ТОВ «Техноторг-Дон» та ТОВ «Мерск Україна ЛТД» (Україна).

Зазначаючи наведене, позивач вважає, що доводи митного органу є безпідставними та необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими доводами позивача з огляду на наступне.

Основною підставою прийняття спірного рішення про корегування митної вартості відповідач зазначив неможливість підтвердження вартості транспортування товарів, оскільки на момент подання позивачем декларації щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товару, останній не надав митному органу підтвердження сплати транспортних витрат, що на думку Митниці порушило п.5.1 Договору №UA00084958 від 04.06.2019 року та умови «FRIGHT COLLECT», зазначені у коносаменті №598336423 від 03.02.2020 року.

Колегія суддів вважає такі доводи відповідача необґрунтованими та безпідставними, оскільки згідно з інвойсу на перевезення № від 11.03.2020 року строк оплати по вказаному інвойсу становить до 26.03.2020 року, а тому на момент декларування товарів (18.03.2020 року) обов`язок по оплаті транспортування товарів у позивача ще не настав, а тому докази сплати не існували та не могли бути надані позивачем.

На підтвердження факту виконання свого зобов`язання по оплаті транспортування товарів згідно інвойсу № від 11.03.2020 року позивач надав суду платіжне доручення в іноземній валюті №115 від 24.03.2020 року на загальну суму 24650,00 доларів США, призначення платежу: інвойс №, №, №. Таке платіжне доручення підтверджує сплату позивачем транспортних послуг за інвойсом № від 11.03.2020 року до визначеної в інвойсі дати оплати, тобто до 26.03.2020 року.

Колегія суддів відхиляє зауваження відповідача до висновку експерта від 31.05.2019 року №120-0699, оскільки вказаний висновок, не стосується зауважень митного органу до вартості транспортування товарів, а саме такі зауваження, як зазначено вище, стали єдиною підставою для коригування митної вартості.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів були надані під час декларування. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого Митницею рішення про коригування митної вартості товарів.

За таких підстав, колегія суддів робить висновок про обґрунтованість позовних вимог та протиправність спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA508280/2020/000004/2 від 18.03.2020 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.