Справа № 160/14933/20
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Акцент-Банк», про визнання протиправними та скасування постанов, -
12.11.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №63176405, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №63176405 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №63176583, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №63176583, винесені приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 03.12.2020 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Також, даною ухвалою залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Фінансова компанія «Акцент-Банк».
Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву, а третій особі пояснення щодо позовної заяви.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.В. прийнято до виконання виконавчі написи нотаріуса не за місцем його проживання, перебування, як боржника, чим порушено вимоги статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим постанови про відкриття провадження та постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.10.2020 року є протиправними та підлягають скасуванню. Крім того, звертав увагу суду на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01.10.2020 року у справі №201/4112/20 відмовлено АТ «Акцент-Банк» у стягненні з нього заборгованості за кредитним договором.
Пояснення щодо позову від третьої особи АТ «Акцент-Банк» до суду не надходили.
Відповідно до ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчі написи за №3697 та №3483 про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів у розмірі 42 360,26 грн. та 54 762,14 грн. відповідно на користь АТ «Акцент-Банк».
На підставі заяв АТ «Акцент-Банк» про примусове виконання виконавчих написів від 05.09.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. 01.10.2020 року відкриті виконавчі провадження №63176405 та №63176583 у відношенні боржника ОСОБА_1 .
У заявах про примусове виконання виконавчих написів від 01.10.2020 року стягувач просив відкрити за місцем знаходження майна боржника виконавчі провадження з примусового виконано виконавчих написів, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. за №3697 та №3483 від 05.09.2020 року про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 коштів у розмірі 42 360,26 грн. та 54 762,14 грн. відповідно, а також у випадку встановлення доходу боржника, звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доход боржника.
01.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63176405 та ВП №63176583 з виконання виконавчих написів №3697 та №3483 відповідно, виданих 05.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості у розмірі 42 360,26 грн. та 54 762,14 грн. відповідно.
Крім того, в рамках виконавчих проваджень ВП №63176405 та ВП №63176583, 01.10.2020 року приватним виконавцем винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 06.05.2016 року по 17.12.2019 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 18.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорту, наявної в матеріалах справи.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення відповідачем постанов про відкриття виконавчих проваджень від 01.10.2020 року, а також постанов про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в рамках даних виконавчих проваджень.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Згідно із частиною другою статті 24 Закону №1403-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною третьою статті 25 Закону №1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
При цьому, зі змісту наведеної норми частини другої статті 24 Закону №1403-VIII слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.
Згідно частини четвертої статті 24 Закону №1404-VIII виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.
Частиною п`ятою статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII).
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону №1404-VIII).
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404-VIII).
У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону №1404-VIII).
За приписами статті 68 Закону №1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Під час розгляду справи судом встановлено, що приватний виконавець Павлеків Тетяна Леонідівна здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.
Також, встановлено, що боржником у виконавчих провадженнях №63176405 та №63176583 є фізична особа ОСОБА_1 , який з 06.05.2016 року по 17.12.2019 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та з 18.12.2019 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та який працює у м. Дніпрі.
З аналізу встановлених обставин вбачається, що місце проживання та місце роботи боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Павелків Т.Л. здійснює діяльність та відомості щодо якої внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчі документи у виконавчих провадженнях №63176405 та №63176583 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.
Жодних доказів проживання, перебування позивача в місті Києві, як і знаходження в останньому її майна, ні відповідачем, ні третьою особою суду не надано.
Тобто, відсутнє обґрунтування правомірності винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень №63176405, №63176583, та прийняття виконавчих документів не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, і не за місцезнаходженням його майна, грошових кошів, заробітної плати.
В оскаржуваних постановах від 01.10.2020 року відсутні будь-які посилання про наявність у боржника іншого майна, місцезнаходження якого підпадає під виконавчий округ приватного виконавця.
Так, відповідно до ст. 190 ЦК України майном, як особливим об`єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Згідно ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) та безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).
Таким чином, у розумінні чинного законодавства майном є не рахунки, а грошові кошти, які можуть розміщатися на рахунку особи.
При цьому, суд зазначає, що надана АТ «Акцент-Банк» виписка по рахунку № НОМЕР_2 , що належить боржнику та відкритому в АТ «Банк Форвард», з якої вбачається, що станом на 01.10.2020 року на останньому наявні кошти у розмірі 0,40 грн., не є достатнім доказом того, що у боржника, який зареєстрований та проживає у м. Дніпрі, наявне майно у виконавчому окрузі міста Києва.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача - приватного виконавця на час відкриття виконавчих проваджень №63176405, №63176583 не було доказів проживання, перебування боржника у виконавчому окрузі міста Києва, а також наявності у останнього у м. Києві майна, у зв`язку з чим оскаржувані постанови від 01.10.2020 року про відкриття виконавчих проваджень №63176405 та №63176583, прийнята відповідачем всупереч вимог частини 2 статті 24 Закону України №1404-VIII, оскільки виконавчий документ прийнято до виконання з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.
Згідно із п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Таким чином, у даному випадку приватний виконавець повинен був повернути виконавчий документ стягувачу у зв`язку із пред`явленням його не за місцем виконання, чого в даному випадку зроблено не було.
Вказані обставини не були перевірені та враховані відповідачем під час винесення спірних постанов про відкриття виконавчого провадження, а тому таке рішення приватного виконавця є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», отже, спірні постанови підлягають скасуванню, через відкриття виконавчих проваджень ВП №63176405 та ВП №63176583 не за місцем виконання.
Оскільки постанови про відкриття виконавчих проваджень під час розгляду вказаної справи, визнані протиправними та скасовані - підстави для звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчих провадженнях №63176405 та №63176583 - відсутні.
Враховуючи викладене, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.10.2020 року, які прийняті приватним виконавцем у виконавчих провадженнях №63176405 та №63176583, є протиправними та підлягають скасуванню.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято оскаржувані постанови, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 01.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження №63176405 та №63176583 щодо примусового виконання виконавчих написів №3697 та №3483, виданих 05.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., щодо стягнення з ОСОБА_1 , як боржника, на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості у розмірі 42 360,26 грн. та 54 762,14 грн. відповідно.
Визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.10.2020 року по виконавчих провадженнях №63176405 та №63176583 щодо примусового виконання виконавчих написів №3697 та №3483, виданих 05.09.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., щодо стягнення з ОСОБА_1 , як боржника, на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованості у розмірі 42 360,26 грн. та 54 762,14 грн. відповідно.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець