Справа № 380/1109/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1109/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

представника позивача Сокіл У.В.,

представника відповідача Павліша О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства Шипшина до Головного управління ДПС у Львівській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

приватне підприємство Шипшина (далі ПП Шипшина; позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області; відповідач), в якому позивач, із урахуванням уточненої позовної заяви від 21.02.2020, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.01.2020 № на суму 59532,00грн.

Ухвалою від 07.02.2020 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 24.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

23.03.2020 представник ГУ ДПС у Львівській області подав до суду відзив на адміністративний позов (арк. справи 145-147), згідно з яким вважає вимоги ПП Шипшина безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

05.05.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов (арк. справи 166-168).

28.05.2020 у підготовчому засіданні, суд, керуючись статтею 49 КАС України, постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі ГУ ДПС у Миколаївській області; третя особа).

26.06.2020 на адресу суду від ГУ ДПС у Миколаївській області надійшли письмові пояснення (вх. № 32248).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадові особи ГУ ДПС у Миколаївській області позбавили позивача права бути присутнім на засіданні по розгляду заперечень та подати пояснення чи документи. Позивач зазначив, що помилково не долучив до заперечень документів, і через позбавлення ГУ ДПС у Миколаївській області права бути присутніми на засіданні по розгляду заперечень до акта, такі документи не були долучені. Крім цього, на думку позивача, відповідач не мав права проводити перевірку у структурному підрозділі ПП Шипшина, оскільки у 2018 році вже проводилась документальна перевірка. У працівників ПП Шипшина були всі підстави не допускати інспекторів до проведення фактичної перевірки.

Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що фактичні перевірки у ПП Шипшина за адресою здійснення діяльності: вул. Троїцька, буд. 240/5, м. Миколаїв, Миколаївська обл., у 2017-2019 роках не проводились. Оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте з урахуванням всіх документів, які надав позивач. Представник відповідача також вказав на те, що позивач допустив посадових осіб до проведення фактичної перевірки без зауважень щодо неможливості проведення такої перевірки.

У відповіді на відзив від 05.05.2020 представник позивача зазначив, що відповідач не спростував несвоєчасного повідомлення позивача про розгляд заперечень до акта. У зв`язку з чим, ПП Шипшина не змогло подати усіх документів до перевірки, оскільки такі знаходяться в головному офісі. Крім цього, відповідач не мав підстав для проведення фактичної перевірки.

Представник третьої особи подав до суду пояснення від 26.06.2020, в яких зазначив, що позивачу з дотриманням строків, встановлених Податковим кодексом України направлено повідомлення про дату, час та місце розгляду заперечень. Вказав, що фактична перевірка проведення за наявності підстав та у відповідності до положень Податкового кодексу України. У зв`язку з встановленими порушеннями позивачем ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, прийнято оскаржене податкове повідомлення-рішення.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

У судове засідання третя особа явку представника не забезпечила, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Посадові особи Головного управлінням ДПС у Миколаївській області провели фактичну перевірку магазину, що розташований за адресою: Миколаївська область, м.Миколаїв, вул. Троїцька, 240/5 суб`єкта господарської діяльності ПП Шипшина.

За результатами проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) від 19.12.2019 № 0093/14/29/05/35145549 (далі акт перевірки від 19.12.2019), у якому встановлено порушення позивачем пунктів 9, 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг від 06.07.1995 №265/95-ВР.

Позивач подав до відповідача та третьої особи заперечення від 02.01.2020 на акт перевірки від 19.12.2019.

За результатами розгляду вказаних заперечень третя особа надіслала позивачу відповідь від 16.01.2020 № 243/10/14-29-05-06-09, згідно з якою зауваження в частині необлікованого надлишку товарних запасів враховано частково та внесено відповідні зміни до акта перевірки від 19.12.2019.

На підставі акта перевірки від 19.12.2019 та висновку від 16.01.2020 №15/0093/14/29/05/35145549 відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 24.01.2020 № (далі оскаржене рішення), яким застосував суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 59532,00 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення перевірки регламентує стаття 80 ПК України.

Так, згідно з пунктом 80.1 вказаної статті фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Як видно з наказу «Про проведення фактичної перевірки ПП «Шипшина» від 06.12.2019 № 841, підставою проведення перевірки у позивача вказано підпункт 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Третя особа встановила, що згідно з інформації ІС «Аналітична система» ІС «Податковий блок» ПП «Шипшина» не подало звітність про використання РРО з фіскальним номером за 08.12.2017. Відповідно до електронних копій розрахункових документів, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті РРО, поданих до ДПС по дротових або бездротових каналах зв`язку, у вказану дату здійснювались розрахункові операції із споживачами.

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

У пункті 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених вказаним Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених вказаним Кодексом, таких документів:

1) направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

2) копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

3) службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених вказаним Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) таких документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених зазначеним пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому вказаного пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Суд встановив, що посадові особи ГУ ДПС у Миколаївський області, виконуючи наведені положення, перед початком проведення фактичної перевірки пред`явили касиру ПП «Шипшина»: копію наказу «Про проведення фактичної перевірки ПП «Шипшина» від 06.12.2019 № 841, направлення на перевірку від 06.12.2019 № 936/14-29-01-04-36, № 937/14-29-01-04-36, службові посвідчення.

На вказаних направленнях міститься підпис касира ПП «Шипшина» ОСОБА_1 , який підтверджує вручення таких документів 09.12.2019 о 12:24 год. Відтак суд відхиляє доводи позивача щодо непред`явлення вказаних документів.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що при проведенні перевірки посадові особи контролюючого органу дотримались порядку її проведення, а тому доводи позивача у цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

З приводу аргументів позивача про те, що відповідач не мав права проводити перевірку у структурному підрозділі ПП Шипшина, оскільки у 2018 році вже проводилась документальна перевірка, суд зазначає таке.

Суд повторно зазначає, що відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджені наказом ДФС від 31.07.2014 № 22 (у редакції наказу ДФС від 23.03.2018 № 398; далі Методичні рекомендації), розроблено відповідно до вимог ПК України та рекомендовано для застосування посадовими (службовими) особами органів ДФС (з урахуванням визначених статею 19-1 Кодексу функцій) при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок платників податків з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС, а також фактичних перевірок щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг та оподаткування підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Особливості організації та проведення документальних та фактичних перевірок визначає пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій.

Відповідно до підпункту 1.4.4 пункту 1.4 розділу І Методичних рекомендацій у разі організації фактичної перевірки платника податків територіальним органом ДФС за основним місцем обліку зазначеного платника податків, та у разі якщо такий платник податків має відокремлені підрозділи або інші об`єкти, де провадиться діяльність та які розташовані поза межами його основного місця обліку, зазначений орган, який здійснює (очолює) перевірку такого платника, може ініціювати організацію проведення перевірки таких відокремлених підрозділів або інших об`єктів за їх фактичним місцезнаходженням.

У такому випадку підрозділ органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, не пізніше ніж за 10 робочих днів до початку її проведення надає засобами електронного зв`язку до територіального органу ДФС, на території якого провадять діяльність, відокремлений підрозділ або інший об`єкт, запит щодо проведення перевірки господарського об`єкта такого платника податків разом із переліком питань, які необхідно відобразити в акті перевірки, та обставин для проведення перевірки відповідно до статті 80 ПК України.

Згідно з підпунктом 2.1.1. пункту 2.1 розділу ІІ Методичних рекомендацій з метою забезпечення ефективності використання часу, який відводиться для проведення перевірок суб`єктів господарювання, та враховуючи передбачені чинним законодавством обмеження термінів проведення органами ДФС перевірок платників податків, підрозділ групи Податкового контролю, який очолює документальну перевірку згідно з планом-графіком або здійснює (очолює) документальну позапланову (фактичну) перевірку, в обов`язковому порядку забезпечує проведення доперевірочного аналізу діяльності платника податків.

Згідно з інформацією відділу фактичних перевірок контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансферного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Миколаївській області упродовж 2017-2019 років фактичні перевірки ПП Шипшина за адресою здійснення діяльності: вул. Троїцька, буд. 240/5, м. Миколаїв, Миколаївська обл., не проводились. Крім цього, відповідно до інформації, отриманої з ІС «Аналітична система» ІС «Податковий блок» до ПП «Шипшина» упродовж 2017-2019 років не застосовувались фінансові санкції за податковими повідомленнями-рішеннями форми «С».

Суд звертає увагу на те, що доказів зворотнього позивач не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що аргументи позивача про те, що відповідач не мав права проводити перевірку у структурному підрозділі ПП Шипшина, оскільки у 2018 році вже проводилась документальна перевірка є безпідставними.

Надаючи оцінку аргументам позивача про те, що посадові особи ГУ ДПС у Миколаївській області позбавили його права бути присутнім на засіданні по розгляду заперечень та подати пояснення чи документи, суд зазначає таке.

У пункті 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені вказаним Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого вказаним Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені вказаним Кодексом.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 вказаного Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 вказаного Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 вказаного Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 вказаного Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 вказаного Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 вказаного Кодексу.

Як встановив суд, позивач подав до відповідача та третьої особи заперечення від 02.01.2020 на акт перевірки від 19.12.2019, які надішли на адресу ГУ ДПС у Миколаївській області 08.01.2020 (вх. № 20/10). У вказаних запереченнях позивач виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки.

У зв`язку з бажанням позивача брати участь у розгляді його заперечень, ГУ ДПС у Миколаївській області, у відповідності до абзацу другого пункту 86.7 статті 86 ПК України, надіслало на адресу позивача лист з повідомленням про вручення від 09.01.2020 № 79/10/14-29-05-06-05, згідно з яким розгляд заперечень за актом фактичної перевірки ПП «Шипшина» від 19.12.2019 № 0093/14/29/05/35145579 відбудеться 15.01.2020 о 10:00 год. у приміщенні Головного управління ДПС у Миколаївській області.

З наведеного вбачається, що ГУ ДПС у Миколаївській області надіслало позивачу повідомлення не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду, тобто дотрималось вимог статті 86 ПК України.

Суд вказує на те, що невчасне отримання позивачем повідомлення не може свідчити про порушення відповідачем вимог ПК України.

Таким чином, суд критично оцінює посилання позивача на неналежне повідомлення його про розгляд заперечень та позбавлення права бути присутнім на засіданні по розгляду заперечень.

В цьому контексті необхідно зазначити, що відповідно до пунктом 85.2 статті ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

У пункті 44.6 статті 44 ПК України встановлено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 вказаної статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 вказаної статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач мав можливість подати всі наявні у нього документи як під час проведення перевірки, так і після її проведення прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки.

Суд встановив, що позивач разом із запереченнями від 02.01.2020 на акт перевірки від 19.12.2019 № 0093/14/29/05/35145579 подав оборотно-сальдову відомість по рахунку 281 за 4 квартал 2019 року та копії накладних, які були відсутні під час перевірки.

За результатами розгляду заперечень позивача з урахуванням долучених документів ГУ ДПС у Миколаївській області внесло зміни до акта перевірки від 19.12.2019 №0093/14/29/05/35145579 в частині порушення пункту 12 статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: визначення суми не підтверджено даними бухгалтерського обліку ПП «Шипшина» надлишку товарних запасів, яка з урахуванням наданих після закінчення документів становить 29766,00 грн.

У вказаному пункті статті 3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, акт перевірки, з урахуванням внесених змін, складений на основі всіх документів, які подані позивачем до ГУ ДПС у Миколаївській області, що позивач не спростував.

Суд звертає увагу на те, що позивач не навів жодних аргументів щодо заперечень суті порушень, встановлених за результатами фактичної перевірки.

Таким чином, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 24.01.2020 № відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а тому є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову приватного підприємства Шипшина до Головного управління ДПС у Львівській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 24.01.2020 № відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 3 грудня 2020 року.

Суддя Мричко Н.І.