Справа № 640/12182/19
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Київ № 640/12182/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Огурцов О.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення

середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ), в якому просить визнати протиправними та скасувати накази від 13.06.2019 № 434, від 20.06.2019 № 448 о/с, поновити на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дисциплінарною комісією було порушено строки проведення службового розслідування та строки притягнення до дисциплінарної відповідальності, а в наказі про звільнення не зазначено, який саме дисциплінарний поступок вчинив позивача. Крім того, матеріали службового розслідування не містять достатніх доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідач проти позовних вимог заперечив та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки службове розслідування було проведено у відповідності до норм чинного законодавства, а викладені у ньому обставини та подані до суду матеріали службового розслідування у повному обсязі підтверджують правові підстави для застосування до позивача заходів впливу у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Під час судового розгляду справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебував на службі в Національній поліції України та станом на час виникнення спірних правовідносин обіймав посаду інспектора роти №4 батальйону №1 полку №1 (з обслуговування правого берегу) Управління патрульної поліції у місті Києва Департаменту патрульної поліції.

25.03.2019 до відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції надійшла скарга від директора ТОВ «Тетавто» ОСОБА_2 з приводу того, що 18.03.2019 приблизно о 15 год. 15 хв. на автомобільній дорозі М-05 «Київ - Одеса» біля населеного пункту Саливінки, Васильківського району Київської області інспектором роти № 4 батальйону № 1 полку № 1 (з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції у місті Києва Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «Citroen C 4», номерний знак НОМЕР_2 (реєстрація республіки Польща), було здійснено випередження пасажирського автобусу «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_3 , який здійснював пасажирські перевезення, після чого ОСОБА_1 різко здійснив маневр у смугу, по якій рухався вказаний автобус, внаслідок чого водій автобусу різко змінив швидкість та напрямок руху, після чого зупинився. ОСОБА_1 підійшов до водія автобусу, почав звинувачувати в порушення вимог Правил дорожнього руху, ображати його честь та гідність, нецензурно висловлюватися в його сторону. Під час розмови водій автобусу вирішив поїхати з місця події та продовжувати рух до пункту кінцевого призначення з метою доставлення пасажирів автобусу, проте ОСОБА_1 перекрив дорогу водію автобуса та рукою розбив лобове вітрове скло, що було зафіксовано на спеціальний пристрій з функцією фото-, кінозйомки.

Також надійшов рапорт інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у місті Києва Департаменту патрульної поліції рядового поліції Шелестуна М.Ю. стосовно того, що 21.03.2019 під час несення служби по охороні адміністративної будівлі було зафіксовано, як ОСОБА_1 спав під час несення служби в приміщенні адміністративної практики, що було зафіксовано на спеціальний пристрій з функцією фото-, кінозйомки.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 10.04.2019 № 662 за вказаними фактами призначено службове розслідування. Наказом Департаменту патрульної поліції від 06.05.2019 продовжено термін проведення службового розслідування на один місяць.

За результатами проведеного службового розслідування складено висновок від 10.06.2020, яким встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 1 частини першої статті 18, пункту 2 частини першої статті 18, частини першої статті 8 та пунктів 1, 2 статті 7 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1-3, 6-8, 10 частини третьої статті 1 Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції України», пункту 3 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, пункту 1 розділу І пункту 1 розділу ІІ та пункту 1 розділу ІІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, пункту 2 доручення начальника УПП у місті Києві ДПП від 21.05.2019 №71д/41/11/2 «Про впорядкування режиму пропуску до адміністративних приміщень УПП у місті Києві ДПП».

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 13.06.2019 № 434 за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у створенні аварійної обстановки, раптовому зупиненню пасажирського автобуса, що здійснював перевезення пасажирів та розбиття на ньому вітрового скла, а також за фактом сну під час несення служби, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом від 20.06.2019 № 448 о/с ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнити зі служби в поліції.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими рішеннями про його звільнення, вважаючи їх протиправними та такими, що не відповідають законодавству та підлягають скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, не були порушені з огляду на наступне.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України (поліція) - центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 вказаного Закону встановлено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 64 вказаного Закону особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Частиною першою статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини першої статті 18 вказаного Закону поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктом 1 розділу II «Основні вимоги до поведінки поліцейського» Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706, передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «;Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Частинами першою та другою статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 6 частини першої статті 77 вказаного Закону встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

Згідно з частинами першою та третьою статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 11 вказаного Закону за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частиною першою та пунктом 7 частини третьої статті 13 вказаного Закону дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Отже, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. При цьому з тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності, одним з видів якої є звільнення зі служби.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.02.2020 у праві №804/2711/17 (адміністративне провадження №К/9901/34245/18).

Суд звертає увагу, що встановлені високі стандарти поведінки поліцейського полягають у тому, що поліцейській як під час несення служби, так і поза її межами, в повсякденному житті має демонструвати таку поведінку, щоб сторонні бачили в ньому еталон порядності і справедливості - високоморальну, чесну, стриману, врівноважену людину. При цьому поліцейський має не лише подавати особистий приклад, але й пропагувати етичну поведінку серед оточення та вимагати такої поведінки від інших.

Враховуючи наведене, поліцейський має дотримуватись встановлених правил поведінки як під час несення служби, так і поза її межами. При цьому перебування поліцейського поза межами служби не звільняє його від дотримання інших вимог законодавства і загальноприйнятих правил поведінки.

Службовим розслідуванням було встановлено, що ОСОБА_1 незаконно обмежив право на пересування водія та пасажирів рейсового автобуса, що виразилося у його блокуванні та пошкодженні вітрового скла. Зазначені обставини підтверджуються доказами, які містяться у матеріалах справи. Зокрема, судом було досліджено відеозапис, на якому ОСОБА_1 погрожує водію іншого транспортного засобу фізичним впливом, нецензурно висловлюється, умисно виходить на траєкторію руху автобуса та здійснює удар правою рукою по вітровому склу автобуса, внаслідок чого скло розбивається. При цьому пояснення ОСОБА_1 стосовно подій, що відбулись, нічим не підтверджуються та не відповідають наданим доказам.

Отже, обставини, встановлені висновком службового розслідування, повністю підтверджені під час розгляду справи, а отже немає підстав вважати, що відповідач неповно дослідив усі обставини справи. При цьому наявність значної кількості доган, а також враховуючи негативну характеристику з місця служби, суд вважає, що обраний відповідачем захід впливу у формі звільнення зі служби у поліції повністю відповідає характеру проступку, ступеню вини, поведінці поліцейського та його ставленню до служби.

Щодо порушення строків притягнення до відповідальності суд зазначає наступне.

Статтею 16 Статуту передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Статтею 21 Статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

У спірних правовідносинах днем виявлення правопорушення є 10.06.2020, тоді як дисциплінарне стягнення накладене 13.06.2019, тобто у межах місячного строку. При цьому шестимісячний строк з дня вчинення проступку (квітень 2019 року) не минув, а отже відповідачем не було порушено строків притягнення до відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 та пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов