Справа № 640/3383/19
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3383/19 Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Гордієнко Л.М., за участі представника позивача Волошина О.І., представника відповідача Кошарської А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 20.02.2019

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

27.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (надалі - ТОВ «Аскоп-Україна») звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Форми «П» № 2 від 20.02.2019, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 5235216,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Аскоп-Україна» правомірно відповідно до вимог Положення 22 здійснено нарахування курсових різниць та віднесено їх від`ємне значення в загальному розмірі 2648182 грн. до складу витрат, у зв`язку з чим контролюючим органом протиправно зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком та прибуток на вказану суму.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2020 р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС форми «П» № 2 від 20.02.2019.

Приймаючи у справі рішення суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджено, що внаслідок погашення громадянином ОСОБА_1 заборгованості позивача перед ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «ОТП Банк» та ПуАТ «Фідобанк», то у позивача виникла кредиторська заборгованість перед громадянином ОСОБА_1 у розмірі 680161,93 доларів США, 395747,59 доларів США та 140213,25 доларів США, і позивач з метою здійснення бухгалтерського обліку здійснив протягом 2016-2018 років на кожну дату балансу (останній робочий день кварталу) перерахунок такої заборгованості в гривні за курсом НБУ. Отже, загальний розмір від`ємного значення курсових різниць склав 2 648 182 грн. (7799932 грн. - 5 151 750 грн.) та був правомірно віднесений позивачем до складу витрат у відповідності до вимог п. 8 Положення 21.

Відповідач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати судове рішення через порушення норм матеріального права та прийняти нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що відповідач діяв в межах закону, спірне рішення є правомірним, оскільки перевіркою позивача були виявлені з боку останнього порушення положень податкового законодавства.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу в якій вказав про правильність висновків суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке.

Обставини, встановлені судом.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» (кредитор), з однієї сторони, та позивачем (позичальник), з іншої сторони, 25.07.2013 укладено Генеральний договір про кредитування № 0 (надалі - Кредитний договір).

У відповідності до п. 1.1, п. 2.1.1 п. 2.1, п. 3.1 Кредитного договору, кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 695000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 5555135,00 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитору кредит та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі.

Позичальник має право отримати кредит у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати суму ліміту кредитної лінії.

Виконання зобов`язань позичальника за договором забезпечується наступним чином, а саме: з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором кредитором приймається застава майнових прав громадянина ОСОБА_1 за договором банківського вкладу (депозиту) згідно з Договором застави майнових прав № 13567 від 25.07.2013.

Крім того, 25.07.2013 між ПАТ «УкрСиббанк» та громадянином ОСОБА_1 був укладений Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого банк набуває право вимоги коштів за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та громадянином ОСОБА_1 . Договір відступлення права вимоги набирає чинності з дати, коли банк набув право звернення стягнення на предмет застави за Договором застави майнових прав № 13567 від 25.07.2013.

Згідно заяв на видачу траншу та заяв про пролонгацію траншу позивачу видано транш в загальній сумі 680161,93 доларів США з кінцевим строком повернення 04.12.2015.

У зв`язку з порушенням позивачем зобов`язання з повернення траншів в загальному розмірі 680 161,93 доларів США у встановлений строк, ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до умов Кредитного договору направлено позивачу вимогу в порядку 12 Генерального договору кредитування №0 від 25.07.2013 (вих. №06-10/52074 від 07.12.2015), відповідно до якої вся заборгованість за Кредитним договором повинна бути погашена не пізніше 07.12.2015, а також громадянину ОСОБА_1 - повідомлення в порядку ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (вих.№06-10/52072), відповідно до якого АТ «Укрсиббанк» звернув стягнення на предмет застави в позасудовому порядку за рахунок депозитного вкладу громадянина ОСОБА_1 в розмірі 680 161,93 доларів США, що станом на 07.12.2015 по офіційному курсу НБУ складає 16 084 893,74 грн.

Внаслідок погашення заборгованості позивача перед ПАТ «УкрСиббанк» шляхом звернення стягнення на депозитний вклад громадянина ОСОБА_1 , а також відповідно до Повідомлення громадянина ОСОБА_1 від 07.12.2015 про заміну кредитора в зобов`язанні, між ним та ТОВ «Аскоп-Україна» 08.12.2015 було підписано Договір, відповідно до умов якого ТОВ «Аскоп-Україна» зобов`язано сплатити громадянину України ОСОБА_1 вищевказаний борг в сумі 680 161,93 доларів США в еквіваленті в гривнях за курсом НБУ станом на день такого повернення в строк до 31 грудня 2016 року на розрахунковий рахунок громадянина ОСОБА_1 відкритий в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

Таким чином, 07.12.2015 у ТОВ «Аскоп-Україна» виникла кредиторська заборгованість перед громадянином ОСОБА_1 в розмірі 680 161,93 доларів США, яка підлягає сплаті останньому в гривнях по курсу НБУ на момент такої сплати.

Так, відповідно до умов Договору про надання банківських послуг № CR 14-473/28-2 від 16.09.2014 (з наступними змінами), укладеного між ПАТ «ОТП Банк» (банк) та ТОВ «Аскоп-Україна» (клієнт) (надалі - Договір банківських послуг) банк надає на вимогу клієнта банківську послугу (відповідно до заяви про надання банківської послуги), а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку.

Відповідно до п.22.9 Договору про зміну №1 від 24.10.2014 до Договору банківських послуг транш в валюті USD має бути повернутий Клієнтом Банку у строк не пізніше Дати припинення Лімітом Банківської послуги, включно, якщо інше письмово не домовлено Сторонами. При цьому згідно п.22.7. Договору про зміну №1 датою припинення чинності Лімітом Банківської послуги є 28 грудня 2015 року включно.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Аскоп-Україна» за договором про надання банківських послуг № CR 14-473/28-2 від 16 вересня 2014 року, між громадянином ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» був укладений Договір застави №PL 14-538/28-2 від 16.09.2014, з наступними змінами, відповідно до умов якого предметом застави є майнові права Заставодавця (громадянин ОСОБА_1 ) за Генеральним договором про розміщення строкових депозитів фізичних осіб менеджерів вищої ланки та власників (співвласників) компаній корпоративних клієнтів № 012/2014/02 від 18.08.2014, які полягають у праві отримання за Договором банківського вкладу грошових коштів (вклад). При цьому вартість предмету застави складає 550 000 доларів США.

Станом на 28 грудня 2015 року зобов`язання ТОВ «Аскоп-Україна» з повернення кредиту в терміни, встановлені в заявах про надання банківських послуг (кредитних заявках) відповідно до умов Договору про надання банківських послуг №CR 14-473/28-2 від 16 вересня 2014 року не виконано, строк погашення таких траншів настав, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за траншами, загальний розмір якої становить 395 747,59 доларів США, що станом на 28.12.2015 по офіційному курсу НБУ складає 9 156 604, 32 грн.

У зв`язку з цим, банк 28.12.2015 здійснив погашення кредиту в сумі 395 747,59 доларів США за рахунок коштів депозитного вкладу громадянина ОСОБА_1 .

Внаслідок погашення заборгованості ТОВ «Аскоп-Україна» перед ПАТ «ОТП Банк» шляхом звернення стягнення на депозитний вклад громадянин ОСОБА_1 , а також відповідно до повідомлення громадянин ОСОБА_1 від 28.12.2015 про заміну кредитора в зобов`язанні, між ним та ТОВ «Аскоп-Україна» 29.12.2015 було підписано Договір, відповідно до умов якого ТОВ «Аскоп-Україна» зобов`язано сплатити громадянину України ОСОБА_1 вищевказаний борг в сумі 395 747,59 доларів США в еквіваленті в гривнях за курсом НБУ станом на день такого повернення в строк до 31 грудня 2016 року на розрахунковий рахунок громадянина ОСОБА_1 відкритий в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005.

Станом на 28.12.2015 у ТОВ «Аскоп-Україна» виникла кредиторська заборгованість перед громадянином ОСОБА_1 в розмірі 395 747,59 доларів США, яка підлягає сплаті останньому в гривнях по курсу НБУ на момент такої сплати.

Відповідно до умов розділу 2 Кредитного Договору № 1579Ю від 07.04.2014, укладеного між ПуАТ «Фідобанк» (банк) та ТОВ «Аскоп-Україна» (позичальник) (далі - Кредитний Договір) Банк надає Позичальнику Кредитну лінію з Лімітом Кредитної лінії, Терміном погашення Кредитної Лінії на умовах, передбачених у цьому договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кошти, одержані в рахунок Кредитної лінії, сплатити Проценти за користування Кредитною лінією, Комісії та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки/терміни, передбачені цим Договором.

Згідно Додаткового договору № 10 від 30.12.2015 до Кредитного договору № 1579Ю від 07.04.2014 Ліміт Кредитної лінії за Кредитним договором встановлюється в розмірі 24 794 500, 00 грн. з терміном погашення Кредитної лінії до 20 листопада 2016 року. Валюта, в якій Банком можуть бути надані Транші Кредитної лінії - долар США.

В забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Акспо-Україна» за Кредитним договором між громадянином ОСОБА_1 та ПуАТ «Фідобанк» були укладені Договір поруки № 1579Ю-4 від 07.04.2014, Договір застави майнових прав на вклад № 1579Ю-33 від 30.12.2015 та Договір застави майнових прав на вклад № 1579Ю-34 від 30.12.2015, за умовами яких громадянин ОСОБА_1 зобов`язується перед банком відповідати за невиконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором, в зв`язку з чим надає банку в заставу банківські вклади в розмірі 19 000 доларів США та 117 482, 66 доларів США та проценти за користування банком такими вкладами.

22.04.2016 громадянином ОСОБА_1 по вищевказаним договорам була погашена сума заборгованості ТОВ «Аскоп-Україна» перед ПуАТ «Фідобанк» в сумі 140 213, 25 доларів США за рахунок власних банківських вкладів та нарахованих на них процентів.

Внаслідок погашення заборгованості ТОВ «Аскоп-Україна» перед ПуАТ «Фідобанк» за рахунок депозитних вкладів громадянина ОСОБА_1 , а також відповідно до Повідомлення громадянина ОСОБА_1 від 22.04.2016 про заміну кредитора, в зобов`язанні між ним та ТОВ «Аскоп-Україна» 22.04.2016 було підписано Договір, відповідно до умов якого (з урахуванням додаткових угод до нього) ТОВ «Аскоп-Україна» зобов`язано сплатити громадянину ОСОБА_1 вищевказаний борг в сумі 140 213, 25 грн. доларів США в еквіваленті в гривнях за курсом НБУ станом на день такого повернення в строк до 31.12.2018 на розрахунковий рахунок громадянина ОСОБА_1 , відкритий в АТ «УкрСиббанк».

У зв`язку з цим, 22.04.2016 у ТОВ «Аскоп-Україна» виникла кредиторська заборгованість перед громадянином ОСОБА_1 в розмірі 140 213, 25 доларів США, яка підлягає сплаті останньому в гривнях по курсу НБУ на момент такої сплати.

Отже, внаслідок погашення громадянином ОСОБА_1 заборгованості позивача перед ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «ОТП Банк» та ПуАТ «Фідобанк», то у позивача виникла кредиторська заборгованість перед громадянином ОСОБА_1 на суми: 680 161, 93 доларів США, 395 747, 59 доларів США та 140 213, 25 доларів США відповідно.

Відповідачем було проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016 по 30.09.2018, валютного законодавства за період з 01.04.2016 по 30.09.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2016 по 30.09.2018, та за результатами якої складено Акт від 25.01.2019 № 52/26-15-14-02-03/30579869 (т.1 а.с.21).

Згідно висновкі акту позивачем допущено наступні порушення:

1. п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134, п.п. 140.4.2. п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток всього на суму 5 235 216 грн., в тому числі по періодам: 2-4 кв. 2016 року на суму 1 301 443 грн., 2017 рік на суму 4 954 245 грн., три кв. 2018 року на суму 5 235 216 грн.;

2. п. 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637 зі змінами та доповненнями та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.01.2005 № 40/10320 в частині не оприбуткування готівки у сумі 55 636, 54 грн., в тому числі по періодам: за квітень 2016 року на суму 43 903, 3 грн., січень 2017 року на суму 11 733, 24 грн.;

3. пп. 4 п. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: несвоєчасне подання звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску за червень 2016 року;

4. п. 46.1 ст. 46, пп. 47.1.1. п. 47.1 ст. 47, ст. 51, п. 70.16 ст. 70, пп. 176.2. «б», п. 176.2 ст. 176 із врахуванням п. 102.1 ст. 102 ПК України щодо подання недостовірних даних про утримувачів доходів у звітах за ф. 1-ДФ за 1,2 кв. 2016 року, 3,4 кв. 2017 року, 2 кв. 2018 року.

На підставі вказаного акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення Форми «П» № 2 від 20.02.2019, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 5 235 216, 00 грн. (т.1 а.с.17).

Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно підпункту 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України, до складу інших витрат включаються інші операційні витрати, що включають, зокрема витрати за операціями в іноземній валюті, втрати від курсової різниці, визначені згідно зі статтею 153 цього Кодексу (п.п. 138.10.4).

Підпунктом 153.1.3, пункту 153.1 статті 153 Податкового кодексу України передбачено, що визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку. При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від`ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

В подальшому, до Податкового кодексу України відповідно до яких об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про операції в іноземних валютах та відображення показників статей фінансової звітності господарських одиниць за межами України в грошовій одиниці України визначені в Положенні (Стандарті) бухгалтерського обліку 21 «Вплив змін валютних курсів», затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 10.08.2000 року № 193, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17 серпня 2000 року за № 515/4736 (надалі - П(С)БО 21).

Пунктом 4 П(С)БО 21 наведено наступні визначення: курсова різниця - різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах; монетарні статті - статті балансу про грошові кошти, а також про такі активи й зобов`язання, які будуть отримані або сплачені у фіксованій (або визначеній) сумі грошей або їх еквівалентів; немонетарні статті - статті інші, ніж монетарні статті балансу; операція в іноземній валюті - господарська операція, вартість якої визначена в іноземній валюті або яка потребує розрахунків в іноземній валюті.

Відповідно до пункту 5 П(С)БО 21 операції в іноземній валюті під час первісного визнання відображаються у валюті звітності шляхом перерахунку суми в іноземній валюті із застосуванням валютного курсу на початок дня, дати здійснення операції (дати визнання активів, зобов`язань, власного капіталу, доходів і витрат). Підприємство може операції з безготівкових розрахунків в іноземній валюті відображати у валюті звітності у сумі, визначеній у документах банку, з урахуванням особливостей застосування банком валютного курсу на дату здійснення операції, у разі якщо це не суперечить вимогам податкового і митного законодавства в частині застосування валютного курсу, (п.5).

Згідно пункту 7 П(С)БО 21 на кожну дату балансу монетарні статті в іноземній валюті відображаються з використанням валютного курсу на кінець дня дати балансу.

Відповідно до пункту 8 П(С)БО 21 визначення курсових різниць за монетарними статтями в іноземній валюті проводиться на дату балансу, а також на дату здійснення господарської операції в її межах або за всією статтею (відповідно до облікової політики). Для визначення курсових різниць на дату балансу застосовується валютний курс на кінець дня дати балансу. При визначенні курсових різниць на дату здійснення господарської операції застосовується валютний курс на початок дня дати здійснення операції. Підприємство може здійснити перерахунок залишків на кінець дня за монетарними статтями в іноземній валюті, за якими протягом дня здійснювались господарські операції із застосуванням валютного курсу, встановленого на кінець цього дня.

Курсові різниці від перерахунку грошових коштів в іноземній валюті та інших монетарних статей про операційну діяльність відображаються у складі інших операційних доходів (витрат).

Курсові різниці від перерахунку монетарних статей про інвестиційну і фінансову діяльність відображаються у складі інших доходів (витрат), за винятком курсових різниць, які відображаються згідно з пунктом 9 Положення (стандарту) 21.

Пунктом 9 П(С)БО 21 встановлено, що курсові різниці, які виникають щодо дебіторської заборгованості або зобов`язань за розрахунками із господарською одиницею за межами України, погашення яких не плануються і не є ймовірними в найближчій перспективі, відображаються у складі іншого додаткового капіталу та відображаються в іншому сукупному доході.

Згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, доходи і витрати в податковому обліку будь-якого підприємства визнаються не тільки на підставі первинних документів, а й на підставі інших документів, в т.ч. на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку.

Таким чином, сума курсових різниць за заборгованістю в іноземній валюті в залежності від результату враховується при визначенні об`єкту оподаткування податком на прибуток (при позитивному значені курсових різниць відображається у доході, при від`ємному значенні курсових різниць - у складі витрат).

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2,4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 3 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що інформація, яка міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Згідно Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1999 року за №893/4186 облік розрахунків за довгостроковими позиками банків та іншими залученими позиковими коштами у інших осіб, які не є поточним зобов`язанням ведеться на рахунку 50 «Довгострокові позики».

За кредитом рахунку 50 «Довгострокові позики» відображаються суми одержаних довгострокових позик а також переведення короткострокових (відстрочених), за дебетом - погашення заборгованості за ними та переведення до поточної заборгованості за довгостроковими зобов`язаннями.

Рахунок 50 «Довгострокові позики» має в т.ч. субрахунок 506 «Інші довгострокові позики в іноземній, валюті», на якому відображаються суми довгострокової заборгованості щодо зобов`язання із залучення позикових коштів (крім кредитів банків), відповідно в національній та іноземній валюті.

Крім того, на субрахунку 945 «Витрати від операційної курсової різниці» ведеться облік втрат за активами й зобов`язаннями операційної діяльності підприємства від зміни курсу гривні до іноземної валюти.

Отже, інформація, яка міститься у прийнятих до обліку первинних документах систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. При цьому, господарські операції відображаються в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені, і особи, що склали регістри бухгалтерського обліку несуть відповідальність за достовірність інформації в цих регістрах.

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з метою здійснення бухгалтерського обліку та в зв`язку з виникненням заборгованості перед громадянином ОСОБА_1 здійснив протягом 2016 - 2018 років на кожну дату балансу (останній робочий день кварталу) перерахунок такої заборгованості в гривні за курсом НБУ. Загальний розмір від`ємного значення курсових різниць склав 2 648 182 грн. (7 799 932 грн. - 5 151 750 грн.).

Вказане апелянтом не спростовано.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та наведені вище норми, правильним є висновок суду першої інстанції, що загальний розмір від`ємного значення курсових різниць склав 2 648 182 грн. та віднесення його до складу витрат відповідає вимогам п. 8 Положення 21.

Крім того, враховуючи положення ст.ст. 524. 533 ЦК України, визначення еквіваленту грошового зобов`язання в іноземній валюті не правомірним, та не суперечить чинному законодавству, оскільки сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Внаслідок вказаного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковим органом протиправно зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму у розмірі 2 587 034, 00 грн.

При цьому, колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Також, надаючи оцінку всім іншим доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Повне судове рішення складено 03.12.2020 р.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскоп-Україна" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 20.02.2019 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель

А.Г. Степанюк