Справа № 580/2361/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року справа № 580/2361/20
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 окремого батальйону Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Північне Київське територіальне Управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_2 м. Київ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до командира військової частини НОМЕР_1 окремого батальйону Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Північне Київське територіальне Управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_2 м. Київ), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не надання позивачу направлення на медичний огляд за формою (додаток 7), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 №85, для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в Національній гвардії України;

- зобов`язати відповідача надати позивачу направлення на медичний огляд за формою (додаток 7), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 №85, для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з грудня 2014 року перебуває на військовій службі в Національній гвардії України. 19.06.2020 позивач звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив надати направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії. Проте на час звернення позивача до суду його рапорт від 19.06.2020 відповідачем не розглянутий. Позивач вважає ненадання йому направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії протиправним та таким, що порушує його права.

Відповідач проти позову заперечив. 04.08.2020 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач 19.06.2020 звернувся із рапортом про направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії, однак таке направлення не було надано у зв`язку з тим, що наказом начальника Північного Київського територіального управління Національної гвардії України від 26.05.2020 №31 о/с позивач призначений командиром 2 відділення 1 стрілецького взводу 8 стрілецької роти (з охорони органів та установ системи правосуддя) 4 стрілецького батальйону (з охорони органів та установ системи правосуддя військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України). Оскільки позивач перебував на лікуванні, наказ командира військової частині № НОМЕР_4 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини та усіх видів забезпечення був прийнятий 19.06.2020.

09.09.2020 позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що рапорт від 19.06.2020 подав відповідачу 19.06.2020 о 09 год. 00 хв., а наказ №119 від 19.06.2020 був доведений до відому позивача 19.06.2020 о 17 год. 00 хв. Тому станом на 17 год. 00 хв. 19.06.2020 відповідач перебував в статусі прямого командира (начальника) відносно позивача і зобов`язаний був розглянути рапорт позивача.

30.09.2020 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що з рапортом щодо проходження військово-лікарської комісії позивач повинен був звернутись за новим місцем проходження військової служби. Позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України та був направлений на проходження військово-лікарської комісії.

09.11.2020 позивач подав письмові пояснення, в яких зазначив, що у період після 19.06.2020 не отримував від командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 направлення для проходження військово-лікарської комісії.

09.11.2020 відповідач подав письмові пояснення, в яких зазначив, що оскільки позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України за новим місцем проходження військової служби, відповідач не має можливості надати докази направлення позивача на проходження військово-лікарської комісії.

Ухвалою суду від 17.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 29.10.2020: витребувано у позивача докази проходження ним військово-лікарської комісії у період після 19.06.2020; встановлено відповідачу строк для надання доказів направлення ОСОБА_1 на проходження військово-лікарської комісії до 10.11.2020.

Дослідивши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 з грудня 2014 року перебуває на військовій службі в Національній гвардії України.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України (по стройовій частині) №121 від 12.06.2019 позивач ОСОБА_1 був призначений сержантом з матеріального забезпечення патрульної роти.

Телеграмою №844 від 27.05.2020 Північне Київське територіальне управління Національної гвардії України повідомило військову частину НОМЕР_4 про те, що наказом №31 о/с від 26.05.2020 позивач призначений командиром 2 відділення 1 стрілецького взводу 8 стрілецької роти (з охорони органів та установ системи правосуддя) 4 стрілецького батальйону (з охорони органів та установ системи правосуддя) військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України 3061 (по стройовій частині) №119 від 19.06.2020 позивач уважається таким, що 19.06.2020 прибув після одужання.

На виконання телеграми Північного Київського територіального управління Національної гвардії України №844 від 27.05.2020 відповідачем був виданий наказ №119 від 19.06.2020 (по стройовій частині) згідно з яким позивач був виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Згідно з рапортом позивача від 19.06.2020 останній прибув на службу після закінчення лікування та о 09 год. 00 хв. подав командиру військової частини НОМЕР_1 окремого батальйону Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (відповідач у справі) рапорт, в якому просив видати йому направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії.

В цей же день 19.06.2020 позивач відмовився від підпису про ознайомлення з телеграмою №844 щодо прийнятого наказу про його призначення до військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується підписами посадових осіб відповідача ОСОБА_3 та О Кушнарьова, та актом про відмову від отримання документів на переведення від 19.06.2020.

Також позивач відмовився підписати акт прийому-передачі матеріальних цінностей, які рахуються за сержантом з матеріального забезпечення патрульної роти №101 від 19.06.2020, копія якого наявна в матеріалах справи.

Вважаючи, що відповідач протиправно не надав йому направлення для проходження військово-лікарської комісії згідно рапорту від 19.06.2020, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною 4 статті 69 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» №2801-ХІІ від 19.11.1992 (далі Закон №2801) визначено, експертиза стійкого розладу функцій організму здійснюється медико-соціальними експертними комісіями, які встановлюють ступінь та причину інвалідності, складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації особи з інвалідністю, в якій визначають реабілітаційні заходи відповідно до Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні".

Згідно статті 70 Закону №2801 військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Ч. 1 с. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 №876-V11 Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №285 від 03.04.2017, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.04.2017 за №559/30427, затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС. (далі Положення №285).

Згідно пункту 1 Розділу І Положення №285 це Положення визначає організацію діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.

Згідно пункту 2 Розділу І Положення №285 медичні (військово-лікарські) комісії МВС - спеціальні підрозділи, що утворюються в закладах охорони здоров`я МВС та Національної гвардії України для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу І Положення №285 визначено, що основним завданням військової-лікарської комісії є визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, травм, контузій і каліцтв у поліцейських, що проходять службу, звільняються зі служби та звільнились зі служби, військовослужбовців Національної гвардії України, колишніх військовослужбовців, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Положення №285 направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи за формою (додаток 4) здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин Національної гвардії України.

Згідно вказаних приписів, військовослужбовцям військових частин Національної гвардії України направлення для на медичний огляд для проведення військово-лікарської експертизи здійснюється командирами військових частин Національної гвардії України.

Отже до повноважень відповідача відноситься надання направлення на проведення військово-лікарської комісії щодо військовослужбовців, які проходять службу у військовій частині № НОМЕР_4 .

Згідно з п.п. 8 п. 2 р. 11 «Облік особового складу в мирний час» Інструкції з організації обліку особового складу Національної гвардії України, затвердженої наказом МВС України від 30.01.2017 №73, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.02.2017 за №248/30116, передбачено, що зарахування до списків військової частини прибулих військовослужбовців проводиться наказом по стройовій частині в день прибуття особового складу до військової частини. Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є: для військовослужбовців - іменні списки команд, накази по особовому складу, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця;

Згідно з п.п. 9 п. 2 р. 11 вказаної Інструкції виключення зі списків особового складу військової частини осіб, призначених для проходження військової служби до інших військових частин, проводиться наказом по стройовій частині з дня вибуття.

Отже в день вибуття з військової частини НОМЕР_4 позивач ОСОБА_1 перебував у розпорядженні військової частини НОМЕР_4 , до особового складу частини НОМЕР_3 зарахований не був, тому прийняття рішення за рапортом від 19.06.2020 відносилось до компетенції відповідача.

Відповідач не вчинив дій щодо вирішення рапорту позивача від 19.06.2020, тому його бездіяльність є протиправною. Отже позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати позивачу направлення на медичний огляд за формою (додаток 7), затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 №85, для встановлення причинного зв`язку між захворюванням, пов`язаним із проходженням служби в Міністерстві внутрішніх справ України, суд зазначає, що сторони не надали доказів скасування наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 19.06.2020 №119 про виключення позивача зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, отже на час розгляду справи позивач не перебуває у розпорядженні відповідача, тому останній не має повноважень на надання направлення на медичний огляд за формою, передбаченою додатком №7.

З огляду на вказане позовна вимога є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 окремого батальйону Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України ОСОБА_2 щодо вирішення рапорту ОСОБА_1 від 19.06.2020 про видачу направлення на медичний огляд військово-лікарської комісії.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Головуючий cуддя А.В. Руденко