Справа № 160/2280/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2020 року Справа № 160/2280/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро справу за позовом Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 24.03.2020.
Від позивача 19.03.2020 засобами електронного зв`язку до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням на території України карантину.
Від відповідача 23.03.2020 засобами електронного зв`язку до суду також надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 зупинено провадження у адміністративній справи до завершення обмежувальних протиепідемічних засобів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 поновлено провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства КП «Кривбасводоканал» видано відповідно до ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», ст. 5 Закону України «Про основи засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерстві екології та природних ресурсів України №312 від 11.08.2017, Плану здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік, затвердженого наказом Державної регуляторної служби України №152 від 15.11.2018 та Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, затвердженого наказом Держекоінспекції України №262 від 30.11.2018 з метою перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України та наказу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області №1028-П від 09.09.2019.
Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області складено Акт №722/4-10/19 від 10.10.2019 за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Статтею 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду і контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон №877).
У абз. 9 ч. 15 ст. 4 Закону №877 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.
Судом встановлено, що в направленні на проведення планової перевірки № 4-9461-4-3 від 09.09.2019 відсутній чіткий перелік питань, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), як це передбачено приписами абз. 9 ч. 2 ст. 5 Закон №877.
Пунктом 4 статті 4 Закону №877 визначено, що заходи державного нагляду здійснюються у спосіб та за формою, які встановлюються законами.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 5 Закон № 877 Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.
Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.
Згідно з ч. 15 ст. 4 Закону №877 при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
Судом встановлено, що Наказ Міністерства екологія та природних ресурсів України №303 від 09.08.2017 прийнято на підставі Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №752 від 28.08.2013.
Уніфіковані форми актів, розроблені відповідно до вимог Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №752 від 28.08.2013, не містили переліку питань залежно від ступеня ризику.
Переліки питань залежно від ступеня ризику містяться виключно в уніфікованих формах актів, затверджених органами державного нагляду (контролю) відповідно до Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №342.
Слід звернути увагу, що Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України №752 від 28.08.2013, була скасована, оскільки вказана постанова була визнана такою, що втратила чинність згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України №342 від 10.05.2018.
Тобто, із початком застосування нових Методик наступили такі правові наслідки:
1. Всі критерії та уніфіковані форми актів, розроблені органами державного нагляду (контролю) на підставі методик, затверджених постановами Кабінету Міністрів України, що втратили чинність згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 342, є нечинними, оскільки вони не відповідають новим Методикам.
2. Органи державного нагляду (контролю), які не затвердили та не оприлюднили у встановленому Законом про нагляд (контроль) уніфіковані форми актів, що відповідають новій Методиці, втратили можливість проведення заходів державного нагляду (контролю), оскільки за результатами перевірок можливо складання актів перевірок виключно за уніфікованою формою.
Основні положення, що визначають порядок розроблення уніфікованих форм документів, зафіксовано в ДСТУ 3843-99. За визначенням, наведеним у даному стандарті визначенням, уніфікованою формою документа є сукупність реквізитів, установлених відповідно до завдань, вирішуваних у певній галузі діяльності, і розміщених за певними правилами на носії інформації.
Відповідно до розділу 9 ДСТУ 3843-99 скасування державної уніфікованої форми документа здійснює розробник, зокрема, у разі розроблення замість неї іншої уніфікованої форми документа.
Виходячи зі змісту положень частини другої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», затвердження уніфікованої форми акта, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), є виключним повноваженням Кабінету Міністрів України.
Завданням органів державного нагляду (контролю) є наповнення затвердженої Кабінетом Міністрів України уніфікованої форми акту змістом, який має відповідати завданням, що вирішуються ними у ході здійснення заходів державного нагляду (контролю) у віднесених до їх відання сферах.
Із виданням Кабінетом Міністрів України постанови №342 від 10.05.2018 були докорінно змінені підходи до розроблення органами державного нагляду (контролю) критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності, та затверджена уніфікована форма акту, що складається за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), яка за структурою, формою та змістом відрізняється від форми, що була затверджена постановою Кабінету Міністрів України №752 від 28.08.2013.
Таким чином, оскільки уніфіковані форми актів, розроблені органами державного нагляду (контролю) на виконання положень Методики, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №752 від 28.08.2013, не містять усієї сукупності реквізитів, передбачених уніфікованою формою акта, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №342 від 10.05.2018, а реквізити, які за формою та змістом залишились незмінними, розміщуються на аркуші не за правилами, встановленими уніфікованою формою акта, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №342 від 10.05.2018, вони не можуть використовуватись органами державного нагляду (контролю), незважаючи на те, що нормативно-правові акти, якими вони були затверджені, продовжують залишатися чинними.
За таких обставин, суд вважає, що в порушення вимог ч. 15 ст. 4 Закону №877 на момент перевірки на офіційному сайті відповідача не була оприлюднена зазначена вище уніфікована форма акту з обов`язковими реквізитами, які передбачало чинне законодавство.
Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону №877 орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону України №877).
Таким чином, у приписі щодо усунення порушень природоохоронного законодавства має бути зазначено з акту, які саме порушення допущено та строки їх усунення.
Суд зазначає, що акт №722/4-10/19 від 10.10.2019 містить посилання на акт №299/4-10/19 від 24.04.2019, складений за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) Комунального підприємства «Кривбасводоканал».
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 у справі №160/10581/19 набрало законної сили 12.08.2020 згідно ухвали Третього апеляційного адміністративного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

На думку ЄСПЛ, надається оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимим.

Враховуючи те, що акт перевірки є єдиним та допустимим доказом для винесення припису, суд доходить висновку, що через порушення вимог ч. 15 ст. 4 Закону №877, акт №722/4-10/19 від 10.10.2019 не є допустимим доказом для винесення відповідачем оскарженого Припису №4-10607-4-3 від 17.10.2019.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд вважає, що спірний припис від №4-10607-4-3 від 17.10.2019 винесений не на підставі та не у спосіб, передбачений чинним законодавством, а отже підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 102,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №383 від 25.02.2020, а тому він підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Кривбасводоканал» до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати припис №4-10607-4-3 від 17.10.2019, складений Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області на підставі акту планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища Комунального підприємства «Кривбасводоканал» №722/4-10/19 від 10.10.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на користь Комунального підприємства «Кривбасводоканал» судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська