Справа № 520/12374/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 листопада 2020 р. Справа № 520/12374/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Турко А.В.,

за участю:

представника позивача - Мосейчук А.М.,

представника відповідача - Сосіної І.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРЕЙД" (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, 61105, ) до Державної екологічної інспекції у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166, ) про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокатське бюро "Мосейчук та партнери" в особі керуючого адвоката Мосейчука А.М., діючи в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітрейд" (надалі за текстом ТОВ "Мітрейд", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Харківській області (надалі за текстом ДЕІ у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову № 09-14/21 від 07.08.2020 Державної екологічної інспекції у Харківській області (, вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166) про накладення штрафу на ТОВ "Мітрейд" у розмірі 170000,00 грн..

Крім того, позивач просив суд стягнути з Державної екологічної інспекції у Харківській області (, вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166) на користь ТОВ "Мітрейд" (, вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, 61105) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанову № 09-14/21 від 07.08.2020 Державної екологічної інспекції у Харківській області про накладення штрафу на ТОВ "Мітрейд" у розмірі 170000,00 грн. прийнята з перевищенням повноважень, без дотримання законодавства та участі ТОВ "Мітрейд" в процесі прийняття постанови № 09-14/21 від 07.08.2020.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 09.10.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно зі змістом якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Від уповноваженого представника позивача 19.10.2020 до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 06.11.2020 від представника відповідача надійшли заперечення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мітрейд" 08.10.2020 (вх.№01-26/77424/2020) звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд:

- прийняти ухвалу, якою зупинити дію постанови № 09-14/21 від 07.08.2020 Державної екологічної інспекції у Харківській області (, вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166) про накладення штрафу на ТОВ "Мітрейд" у розмірі 170000,00 (сто сімдесят тисяч гривень 00 коп.).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2020 у задоволенні заяви ТОВ "МІТРЕЙД" про забезпечення позову від 08.10.2020 (вх.№01-26/77424/2020) по справі № 520/12374/2020 за позовом ТОВ "МІТРЕЙД" до ДЕІ у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови - відмовлено.

Представник позивача в судове засідання прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на зміст обґрунтувань проти позову.

Представник відповідача в судове засідання прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі посилаючись на зміст обґрунтувань правової позиції проти позову.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

ДЕІ у Харківської області направила лист № 2468-09-06 від 30.06.2020, в якому повідомлялося про проведення планової перевірки характеристик продукції-автомобільних бензинів та дизельного пального, за місцезнаходженням органу ринкового нагляду в період з 13.07.2020 по 15.07.2020.

Окреслений лист отримано ТОВ "МІТРЕЙД" 29.07.2020, про що свідчить штрих кодовий ідентифікатор на поштовому відправленні 044.

Зі змісту окресленого листа судом встановлено, що з боку ДЕІ у Харківській області висувалася вимога про передачу 13.07.2020 до інспекції наступних документів:

- документи, що дають змогу відстежити походження автомобільних бензинів та дизельного палива (договори постачання, товарно-супровідна документація до них тощо).

- документи, що підтверджують якість бензинів та дизельного палива (паспорт якості, декларація про відповідність та сертифікати відповідності, на паливо, що постачалося покупцям протягом травня місяця 2020 року).

З боку ТОВ "МІТРЕЙД" 29.07.2020 направлено лист (номер вихідної кореспонденції 290720-2), в якому було висунуте прохання конкретизувати запитувану інформацію - уточнити перелік документів та предмет перевірки у своєму листі від 30.06.2020 щодо проведення перевірки.

ТОВ "МІТРЕЙД" 03.09.2020 отримано Постанову про накладення штрафу (штрих кодовий ідентифікатор № 927), від 07.08.2020 за № 09-14/21 та супровідний лист, в якому зазначалося, що за результатами розгляду Протоколу від 23.07.2020 № 09-14/21 про виявлене порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" на ТОВ "МІТРЕЙД" накладено штраф у розмірі 170000,00 грн..

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному аналізі в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходить з таких мотивів та норм права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції" зазначено, що заходами ринкового нагляду є: перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування).

Згідно з ч. 5 ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції" зазначено, що перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Враховуючи положення законодавства суд зазначає, що матеріали справи містять наказ від 25.06.2020 № 574/11-02 "Про здійснення планового заходу державного ринкового нагляду ТОВ "МІТРЕЙД"" та направлення на проведення перевірки від 25.06.2020 № 574/11-02/09-06, проте доказів отримання їх з боку ТОВ "МІТРЕЙД" засобами поштового зв`язку відсутні.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 23-1 Закону України " Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції " зазначено, що для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція. На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.

Згідно з ч. 10 ст. 23 Закону України " Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції " зазначено, що строк проведення перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції чотирьох робочих днів, у виробника такої продукції - п`яти робочих днів.

У разі проведення експертизи (випробування) зразків продукції, відібраних під час перевірки, на час її проведення перебіг строку проведення перевірки характеристик продукції призупиняється до одержання органом ринкового нагляду результатів експертизи (випробування).

У разі здійснення перекладу, зазначеного у пункті 3 частини першої статті 15 цього Закону, перебіг строку проведення перевірки характеристик продукції призупиняється до моменту одержання органом ринкового нагляду перекладених документів і матеріалів, але не більше ніж на 30 робочих днів.

У разі проведення перевірки за місцезнаходженням органу ринкового нагляду перебіг строку проведення перевірки починається з дня одержання органом ринкового нагляду від суб`єкта господарювання документів (їх копій) на продукцію, зазначених у частині сьомій цієї статті.

Продовження строку проведення перевірки не допускається.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України " Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції" зазначено, що до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В ході розгляду справи з боку відповідача не наведено, а судом не встановлено щодо створення перешкод з боку ТОВ "МІТРЕЙД" для перевірочної діяльності з боку відповідача, одночасно з цим суд зазначає про неможливість створення перешкод зважаючи на часові проміжки виникнення обізнаності з боку ТОВ "МІТРЕЙД" щодо прийнятих з боку ДЕІ у Харківській області заходів.

Згідно з ч. 7 ст. 23 Закону України " Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції" зазначено, що під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: декларація про відповідність; супровідна документація, що додається до відповідної продукції (включаючи інструкцію щодо користування продукцією); загальний опис продукції, а також повний склад технічної документації на відповідну продукцію, передбачений технічним регламентом; документи щодо системи якості чи системи управління якістю; висновки експертиз та протоколи випробувань зразків відповідної продукції, відібраних (узятих) у межах здійснення ринкового нагляду і контролю продукції; документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори). Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції; документи і матеріали щодо стану виконання суб`єктом господарювання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, у тому числі в межах моніторингу дій суб`єктів господарювання, що вживаються ними для вилучення відповідної продукції з обігу та/або її відкликання; повідомлення та інша інформація, надана суб`єктами господарювання, митними органами, органами з оцінки відповідності згідно з положеннями цього Закону та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".

Разом з цим суд не може залишити поза увагою посилання представника відповідача про належне сповіщення ТОВ "МІТРЕЙД" шляхом направлення на його електронну адресу інформації про обставини призначення та проведення перевірки та зазначає, що не приймає окреслену правову позицію, оскільки положення законодавства не передбачають окресленого. Крім того джерело обізнаності ДЕІ у Харківській області про електрону адресу позивача не є офіційним (зі слів представника відповідача сайт «прозоро») та таким, що законодавчо контролює обіг окресленої інформації.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності постанови Державної екологічної інспекції у Харківській області (, вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166) № 09-14/21 від 07.08.2020 про накладення штрафу на ТОВ "Мітрейд" у розмірі 170000,00 грн..

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем заявлено про розподіл судових витрат, які складаються з витрат на надання консультацій, складання та подання позову у розмірі 15000,00 грн. та додано докази на підтвердження понесення вказаних витрат.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем до закінчення судових дебатів були надані відповідні докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу та заявлено клопотання щодо вирішення судом вказаного питання під час винесення рішення у справі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат з правничої допомоги, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4, 5 ст.134 КАС України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 9 статті 139).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.06.2018 року по справі 826/1216/16 вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вказані висновки також наведені у Постанові Верховного Суду від 17.09.2019 по справі 810/3806/18.

Також, у постанові Верховного суду від 01.10.2018 по справі № 569/17904/17 вказано, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підтвердження понесених витрат позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги № 14/09/20 від 14.09.2020, який було укладено між позивачем та Адвокатським Бюро Мосейчук та партнери, додаткову угоди № 1 від 14.09.2020, акт приймання-передачі виконаних робіт № 1від 16.09.2020.

Дослідивши наданні представником позивача докази на підтвердження здійснення витрат, судом встановлено, що факт сплати підтверджений: платіжне доручення № 94 від 15.09.2020.

Отже, дослідивши подані адвокатом докази щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем, перевіривши на відповідність критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування судових витрат на суму 15000,00 грн..

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРЕЙД" до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати Постанову №09-14/21 від 07.08.2020 року Державної екологічної інспекції у Харківській області (, вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166) про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю "Мітрейд" у розмірі 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРЕЙД" (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, 61105, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166, ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРЕЙД" (вул. Киргизька, буд. 19, м. Харків, 61105, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 07.12.2020.

Суддя Супрун Ю.О.