Справа № 160/4991/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 грудня 2020 року Справа №160/4991/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
Дніпропетровським окружним адміністративним судом розглянуто справу №160/4991/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії та позовні вимоги рішенням суду від 13.07.2020 року задоволено частково, а саме:
визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії;
зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру його пенсії;
в решті позовних вимог відмовити.
Вищевказане рішення набрало законної сили 13 серпня 2020 року.
30.10.2020р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій заявник з посиланням на ст.382, ст.383 КАС України просить:
визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - відповідачем при виконанні рішення суду;
встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (боржника) - Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подати звіт про виконання судового рішення у справі №160/4991/20 від 13.07.2020 р., встановити відповідний строк для цього.
В обгрунтування заяви зазначено, що відповідач не виконав рішення, оскільки в наданій довідці про розмір грошового забезпечення не враховані всі показники постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», як про це зазначив суд у своєму рішенні від 13.07.2020 року.
Позивач надав клопотання про розгляд заяви без його участі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав клопотання в якому просив відкласти розгляд заяви, оскільки представник відповідача знаходиться у відпустці.
Суд відхилив подане клопотання, оскільки в судове засідання 10.11.2020 року представник відповідача не прибув, пояснень з приводу поданої заяви не надав.
В судове засідання 01.12.2020 року представник відповідача не прибув, надав копію наказу від 20.11.2020 року №238 про надання відпустки з 24.11.2020 року.
Таким чином, у відповідача було достатньо часу для визначення представника для розгляду вказаної заяви.
Крім того, суд зазначає, що у відповідача було достатньо часу для надання пояснень, оскільки відповідачу необхідно було надати інформацію щодо врахування показника - 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2019 року при оформленні довідки про розмір грошового забезпечення позивача.
На підставі ч.5 ст.383 КАС України суд вирішив розглянути заяву позивача в письмовому провадженні.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Судом досліджено довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 24.07.2020 р., № ФД106924 та встановлено, що станом на 05.03.2019 року відповідачем для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням застосовано прожитковий мінімум 2018 року в розмірі 1762,00 грн.
Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової службі, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103) до Постанови № 704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 було викладено у новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
Згідно із Приміткою 1 Додатку 1 до вказаної Постанови № 704, посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнтів відповідно до примітки до Додатку 14 також передбачено що, оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Таким чином суд зазначає, що в обох випадках (для посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням) визначено, що розрахунки проводяться шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Верховна Рада України прийняла Закон України від 23.11.2018 року № 2629-VIІІ «Про Державний бюджет України на 2019 рік», яким встановлені розміри прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, які встановлюють вплив на інші показники та розміри різноманітних виплат до якого відноситься й постанова № 704 в обсязі виплати діючим військовослужбовцям. При цьому розміри тарифних коефіцієнтів посадового окладу та військового звання залишаються чинними на період дії постанови № 704 про грошове забезпечення військовослужбовців, а зміна розміру прожиткового мінімуму, або мінімальної заробітної плати призначено для встановлення покупної спроможності населення та відповідного захисту всіх верст населення," в тому числі осіб з числа пенсіонерів.
Згідно Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIІІ «Про державний бюджет України на 2019 рік» мінімальна заробітна плата в 2019 році встановлена; у місячному розмірі з 1 січня - 4173 гривні, а прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року -1921 гривні.
Таким чином, суд зазначає, що 50% мінімальної заробітної плати на 1 січня 2019 року буде складати 2086,50 гривень, що є більшим ніж прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовано відповідачем у спірному випадку (1921,00 грн.)
Так, судом в рішенні від 13.07.2020 року зазначено:
зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019, …. з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Враховуючи вищевикладене, на цей час, боржником - Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, не виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року.
Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Частинами першою, другою, четвертою статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з боку Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України наявне протиправне невиконання рішення суду, щодо врахування показника - 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2019 року при оформленні довідки про розмір грошового забезпечення позивача для розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням.
Щодо зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року у справі 160/4991/20 суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини»).
Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
При цьому судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах у порядку ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюється судом саме при вирішенні справи по суті, висновки стосовно наявності або відсутності підстав для встановлення такого контролю зазначаються безпосередньо у рішенні суду за результатами розгляду адміністративного позову, а тому на даній стадії адміністративного процесу у задоволенні заяви позивача в цій частині слід відмовити.
Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ,4, 5, 6, 9 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.
Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.
Згідно з приписами ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Судовим розглядом встановлено порушення прав позивача та недотримання відповідачем у справі вимог ст.129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.14 КАС України в частині невиконання вищевказаного судового рішення, що має наслідком постановлення окремої ухвали.
На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 14, 241-242, 248, 249, 293, 294, 370, 382, 383 КАС України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, яка виразилась у невиконанні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року у справі 160/4991/20 в частині не застосування показника 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року 2019 року, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням при оформленні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року.
Зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року у справі 160/4991/20 в частині застосування показника 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 календарного року 2019 року, передбаченого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням при оформленні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року.
В іншій частині вимог заяви відмовити.
Направити окрему ухвалу Дніпропетровському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України для вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли невиконанню повному обсязі рішення суду від 13.07.2020 року у справі №160/4991/20.
Встановити Дніпропетровському обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України строк для надання відповіді про вжиття заходів щодо усунення причин і умов, що сприяли невиконанню в повному обсязі рішення суду від 13.07.2020 року у справі №160/4991/20 до 21 грудня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова