Справа № 560/4733/20
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4733/20
РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Старосинявської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Старосинявської селищної ради в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, до його зміни - землі запасу, після його зміни - для ведення особистого селянського господарства та передати у власність ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер - :06:037:0003, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів Старосинявської селищної ради;

- зобов`язати Старосинявську селищну раду винести на розгляд сесії та затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, до його зміни - землі запасу, після його зміни - для ведення особистого селянського господарства та передати у власність ОСОБА_1 , земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер - :06:037:0003, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів Старосинявської селищної ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 24 липня 2020 року подав до Старосинявської селищної ради заяву про затвердження проекту землеустрою. Однак Старосинявська селищна рада не винесла на чергову пленарну сесію земельне питання та відмовилась розглядати і затверджувати проект.

Ухвалою суду від 21.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 21.08.2020 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач звернувся до Старосинявської селищної ради із заявою від 15.04.2020, в якій просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га.

У зв`язку з тим, що відповідачем у встановлений законом місячний строк не було ухвалено рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо вказаної вище ділянки або відмови у його наданні, позивач надіслав відповідачу повідомлення від 22.05.2020 про замовлення проекту землеустрою без надання такого дозволу, що підтверджує договір на виконання робіт від 22.05.2020 №132, який додано до листа.

В подальшому позивач подав до Старосинявської селищної ради заяву від 24.07.2020 про затвердження "проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення зі зміною виду цільового призначення - землі запасу, після зміни виду цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства" та передати у власність земельну ділянку.

Старосинявська селищна рада не прийняла рішення щодо заяви ОСОБА_1 .

Водночас, рішенням відповідача від 15.07.2020 №01/2020 вирішено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розроблені за принципом мовчазної згоди, що надійшли до Старосинявської селищної ради на затвердження та передачу у власність, не виносити на розгляд сесії селищної ради, так як рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам, які розробили дані проекти, не надавались.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з абз.3 ч.7 ст.118 Земельного кодексу України передбачено, що у разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, вказаною нормою запроваджено принцип мовчазної згоди на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки у випадку бездіяльності суб`єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки.

У зв`язку з тим, що відповідачем у встановлений законом місячний строк не було ухвалено рішення про надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо вказаної вище ділянки або відмови у його наданні, позивач скористався своїм правом і надіслав органу місцевого самоврядування повідомлення про початок його розроблення за мовчазною згодою, із копією відповідного договору.

Таким чином, позивачем було дотримано встановлених законом умов для початку процедури розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно з ч.9 ст.118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Верховний Суд у постанові від 24 січня 2020 року по справі №316/979/18 дійшов висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Також Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Отже, визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого земельного питання.

Після розроблення проекту землеустрою на підставі отриманого громадянином від відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або за принципом мовчазної згоди такий проект підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який за результатом дослідження обов`язкових до подання документів надає вмотивований висновок про його погодження або про відмову в такому погодженні.

Погоджений проект землеустрою подається громадянином до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, і такий орган у двотижневий строк зобов`язаний прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову передання земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Разом з тим, відповідач ухилився від виконання вимог статті 186-1 Земельного кодексу України, не приймаючи рішення по суті заяви позивача.

Згідно пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону №280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, розгляд клопотання особи повинен прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23.11.2018 по справі №826/8844/16.

Проте, Старосинявська селищна рада не здійснила належного розгляду заяви позивача та не прийняла жодного рішення.

Вказане, на думку суду, не відповідає вимогам закону, оскільки відповідач належним чином не вирішив питання за результатом звернення позивача згідно з вимогами статті 186-1 Земельного кодексу України та Закону № 280/97-ВР.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльності Старосинявської селищної ради щодо не розгляду у встановленому Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» порядку заяви ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та неприйняття відповідного рішення на пленарному засіданні селищної ради.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання Старосинявської селищної ради винести на розгляд сесії та затвердити проект землеустрою, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 24 грудня 2019 року по справі №823/59/17 зазначив, що умови, за яких орган відмовляє у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти відповідне рішення про затвердження проекту землеустрою. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - затвердити проект землеустрою або відмовити в його затвердженні, якщо для цього є законні підстави.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У постанові від 28.05.2020 у справі №819/654/17 Верховний Суд зазначив, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Затвердження проекту землеустрою є останньою стадією при набутті права приватної власності на земельну ділянку, а відтак без здійснення відповідачем відповідної перевірки на предмет відповідності вимогам земельного законодавства такого проекту землеустрою (зокрема, щодо відсутності підстав для відмови у його затвердженні), суд позбавлений можливості прийняти рішення про зобов`язання затвердити проект землеустрою.

Отже, вимога про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки є передчасною, оскільки відповідачем не приймалось рішення по суті заявленого позивачем клопотання.

Тому відсутні підстави для зобов`язання відповідача прийняти рішення саме про затвердження проекту землеустрою.

Суд вважає, що порушені права необхідно поновити шляхом зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняти рішення відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельного кодексу України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Позивачем сплачений судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме - 1682,00 грн., замість - 840,80 грн.

Відповідно до статті 7 частини 1 пункту 1 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд роз`яснює позивачу право подати клопотання про повернення судового збору в розмірі 841,20 грн.

Відповідно до ч.1,3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Предметом позову є одна вимога немайнового характеру, яка хоч і задоволена частково, але розмір компенсації за сплачений судовий збір суд визначає, виходячи з кількості (а не з розміру) задоволених/незадоволених позовних вимог. Такий механізм розподілу витрат зі сплати судового збору застосовано Верховним Судом у рішенні від 16.06.2020 по справі №620/1116/20.

Враховуючи вимоги ст.139 КАС України, судові витрати в розмірі 840,80 грн. необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Старосинявської селищної ради щодо нерозгляду у встановленому Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" порядку заяви ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та неприйняття відповідного рішення на пленарному засіданні селищної ради.

Зобов`язати Старосинявську селищну раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 липня 2020 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельного кодексу України.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Старосинявської селищної ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 04 грудня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Старосинявська селищна рада (вул. Івана Франка, 8, смт.Стара Синява, Старосинявський район, Хмельницька область,31400 , код ЄДРПОУ - 04402824)

Головуючий суддя Д.А. Божук