Справа № 400/4651/19
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/4651/19
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

представника позивача Волокітіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року (суддя Мельник О.М., м. Миколаїв, повний текст складений 10 серпня 2020 року) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юг-Спецгідроенергомонтаж» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги,

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2019 року ТОВ «Юг-Спецгідроенергомонтаж» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 27.02.2020 року, просило визнати протиправними і скасувати:

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №1 від 19.09.2019 р. про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 755 503,75 грн. (один мільйон сімсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот три гривні 75 копійок), з них за податковим зобов`язанням 1 404 403,00 грн. (один мільйон чотириста чотири тисячі чотириста три гривні 00 копійок) та за штрафними санкціями 351 100,75 грн. (триста п`ятдесят одна тисяча сто гривень 75 копійок);

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №7 від 19.09.2019 р. про збільшення грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на суму 236 713,95 грн. (двісті тридцять шість тисяч сімсот тринадцять гривень 95 копійок), з них за податковим зобов`язанням 143 055,00 грн. (сто сорок три тисячі п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок) та за штрафними санкціями 93 658,95 грн. (дев`яносто три тисячі шістсот п`ятдесят вісім гривень 95 копійок);

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №7 від 19.09.2019 р. про збільшення грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб (військовий збір) на суму 19 726,16 грн. (Дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять шість гривень 16 копійок), з них за податковим зобов`язанням 11 921,25 грн. (Одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять одна гривня 25 копійок) та за штрафними санкціями 7804,91 грн. (Сім тисяч вісімсот чотири гривні 91 копійка);

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №1 від 10.12.2019 р. про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 4 578 633,00 грн. (Чотири мільйони п`ятсот сімдесят вісім тисяч шістсот тридцять три гривні 00 копійок);

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №1 від 10.12.2019 р. про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 1 194 652,50 грн. (Один мільйон сто дев`яносто чотири тисячі шістсот п`ятдесят дві гривні 50 копійок), з них за податковими зобов`язаннями 955 772,00 грн. (Дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят дві гривні 00 копійок) та за штрафними санкціями 238 930,50 грн. (Двісті тридцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять гривень 50 копійок).

- податкову вимогу ГУ ДПС у Миколаївській області №128537-54 від 08.10.2019 р. на суму 7 815 494,53 грн. (Сім мільйонів вісімсот п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири гривні 50 копійки).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року адміністративний позов ТОВ «Юг-Спецгідроенергомонтаж» був задоволений. Визнано протиправними і скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №1 від 19.09.2019, №7 від 19.09.2019, №7 від 19.09.2019, №1 від 10.12.2019, №1 від 10.12.2019 та податкову вимогу ГУ ДПС у Миколаївській області №128537-54 від 08.10.2019.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням ГУ ДПС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ТОВ «Юг-Спецгідроенергомонтаж».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначає, що сам факт наявності у позивача податкових, чи-то видаткових накладних, інших документів з посиланням на поставку товарів (послуг), виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Також, актом перевірки зафіксовано порушення з боку позивача норм діючого податкового законодавства, а податкові повідомлення-рішення, якими накладено санкції за порушення норм діючого податкового законодавства, а саме №1 від 19.09.2019, №7 від 19.09.2019, №7 від 19.09.2019, №1 від 10.12.2019, №1 від 10.12.2019 р., та податкова вимога №128537-54 від 08.10.2019, прийняті відповідачем на підставі та у межах повноважень, тому не підлягають скасуванню.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення відзиву на неї, пояснення представника позивача Волокітіна О.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ЮГ-СПЕЦГІДРОЕНЕРГОМОНТАЖ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, в тому числі з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.07.2016 по 31.12.2018, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

За результатами вказаної перевірки податковим органом складено акт №1208/14-29-14-01/31016073, у якому зазначається про наступні порушення, вчинені позивачем: п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №275 5-VI із змінами та доповненнями (далі ПК України), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 4064781 грн.; п. 44.1, п. 44.2 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування в т.ч. по періодам: за 1 кв.2018 р. на суму 613569 грн.; за півріччя 2018 р. на суму 876878 грн.; за три квартали 2018 р. на суму 1466040 грн.; за 2018 р. на суму 2037309 грн.; пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, абз. а) п.198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України - в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 1444451 грн.; пп. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 глави 2 розділу II ПК України, а саме: підприємством не подано до контролюючого органу за 2016 рік та за 2017 рік податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки; п. 2.11 гл. 2, п. 3.1, п. 3.2 гл. 3 Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, із змінами та доповненнями, п. 19, п. 20 розділу II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 р. №148 - є факт проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів відповідного платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, що додаються до звітів про використання коштів як на відрядження, так і на інші потреби на загальну суму 794750,00 грн.; п. 51.1 ст. 51, пп. 176.2 «б» п. 176 ст. 176 ПК України та п. 3.2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4, а саме подання недостовірних відомостей до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за І квартал 2017 року, яке було самостійно відкориговане ТОВ «ЮГ-СГЕМ»; ст. 163, пп. 164.2.11. п. 164.2 ст. 164, п. 168.1 ст. 168, пп. 170.9.2 , пп. 170.9.3 п. 170.9 ст. 170, пп. 176.2«а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів відповідного платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, що додаються до звітів про використання коштів як на відрядження, так і на інші потреби, чим занизило податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у сумі 143055,00 грн., а саме: 22.11.2016 на суму 12117,60 грн., 04.05.2018 на суму 30294,00 грн., 05.06.2018 на суму 100643,40 грн.; п. 16 прим. 1 Підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів відповідного платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, що додаються до звітів про використання коштів як на відрядження, так і на інші потреби, чим занизило суму військового збору, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у сумі 11921,25 грн.; п. 1 ч. 2 ст. 6 та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-УІ зі змінами та доповненнями, а саме заниження єдиного внеску, нарахованого на суми заробітної плати на загальну суму 6119,48 грн., за рахунок самостійного донарахування ТОВ «ЮГ-СГЕМ» єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилки; п. 1 ч. 2 ст. 6 та ч. 5, ч. 13 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ зі змінами та доповненнями, а саме: заниження єдиного внеску на загальну суму 7940,27 грн., у тому числі: заниження єдиного внеску, нарахованого особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на суму 12854,02 грн., завищення єдиного внеску працюючим інвалідам на суму 4913,75 грн.; п. 1 ч. 2 ст. 6 та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-УІ зі змінами та доповненнями, а саме заниження єдиного внеску, нарахованого на додаткову базу на суму 1308,02 грн., за рахунок самостійного донарахування ТОВ «ЮГ-СГЕМ» єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилки; п. 1 ч. 2 ст. 6 та ч. 7 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-УІ зі змінами та доповненнями, а саме заниження утриманого єдиного внеску із сум заробітної плати на загальну суму 393,62 грн., а саме: травень 2014 на суму 205,60 грн., жовтень 2015 року на сум 188,02 грн., за рахунок самостійного донарахування ТОВ «ЮГ-СГЕМ» єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилки; п. 1 ч. 2 ст. 6 та ч. 6, ч. 12 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-УІ зі змінами та доповненнями, а саме заниження нарахованого та утриманого єдиного внеску із сум допомоги по тимчасовій непрацездатності та у зв`язку з вагітністю та пологами на загальну суму 739,24 грн. та 44,53 грн. за рахунок самостійного донарахування ТОВ «ЮГ-СГЕМ» єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилки.

17.09.2019 за результатами розгляду заперечень позивача відповідач надав відповідь №318/10/14-29-05-01-07, якою відмовив у скасуванні висновків перевірки та внесенні змін до Акту перевірки.

На підставі вищенаведеного акту перевірки податковим органом прийнято наступні податкові повідомлення рішення від 19.09.2019 року:

- №1 про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 4 993 796,00 грн. (чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто три тисячі сімсот дев`яносто шість гривень 00 копійок);

- №1 про збільшення грошового зобов`язання за платежем податком на прибуток приватних підприємств на суму 4 339 232,50 грн. (чотири мільйони триста тридцять дев`ять тисяч двісті тридцять дві гривні 50 копійок), з них за податковим зобов`язанням: 3 471 386 грн. (три мільйони чотириста сімдесят одна тисяча триста вісімдесят шість гривень 00 копійок) та за штрафними санкціями 867 846,50 грн.(вісімсот шістдесят сім тисяч вісімсот сорок шість гривень 50 копійок);

- №1 про збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1 755 503,75 грн. (один мільйон сімсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот три гривні 75 копійок), з них за податковим зобов`язанням 1 404 403,00 грн. (один мільйон чотириста чотири тисячі чотириста три гривні 00 копійок) та за штрафними санкціями 351 100,75 грн. (триста п`ятдесят одна тисяча сто гривень 75 копійок);

- №7 про збільшення грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на суму 236 713,95 грн. (двісті тридцять шість тисяч сімсот тринадцять гривень 95 копійок), з них за податковим зобов`язанням 143 055,00 грн. (сто сорок три тисячі п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок) та за штрафними санкціями 93 658,95 грн. (дев`яносто три тисячі шістсот п`ятдесят вісім гривень 95 копійок);

- №7 про збільшення грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб (військовий збір) на суму 19 726,16 грн. (Дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять шість гривень 16 копійок), з них за податковим зобов`язанням 11 921,25 грн. (Одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять одна гривня 25 копійок) та за штрафними санкціями 7804,91 грн. (Сім тисяч вісімсот чотири гривні 91 копійка).

Крім того, податковим органом виставлено позивачу податкову вимогу №128537-54 від 08.10.2019 року на суму 7 815 494,53 грн. (Сім мільйонів вісімсот п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири гривні 50 копійки), у тому числі за податком на прибуток приватних підприємств в сумі 5 574 955,76 грн. (П`ять мільйонів п`ятсот сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 76 копійок), з яких основний платіж 3 409 835,35 грн. (Три мільйони чотириста дев`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять гривень 35 копійок), а решта - штрафні санкції та пеня, і за податком на додану вартість в сумі 2 240 538,77 грн. (Два мільйони двісті сорок тисяч п`ятсот тридцять вісім гривень 77 копійок), з яких основний платіж 1 399 861,11 грн. (Один мільйон триста дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот шістдесят одна гривня 11 копійок).

05.12.2019 року рішенням Державної податкової служби України №11978/6/99-00-08-05-01 частково задоволено скаргу позивача на вказані вище податкові повідомлення-рішення та частково скасовано податкові повідомлення-рішення від 19.09.2019 №1 та №1 (в частині зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток та донарахування податку на прибуток внаслідок висновку перевірки щодо заниження доходів на суму пені, нарахування якої не здійснювалося та не відображено в бухгалтерському обліку позивачем та штрафних санкцій у відповідному розмірі).

На підставі рішення Державної податкової служби України №11978/6/99-00-08-05-01 відповідачем винесені наступні податкові повідомлення-рішення від 10.12.2019 №01 про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 4 578 633,00 грн. (Чотири мільйони п`ятсот сімдесят вісім тисяч шістсот тридцять три гривні 00 копійок); №1 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 1 194 652,50 грн. (Один мільйон сто дев`яносто чотири тисячі шістсот п`ятдесят дві гривні 50 копійок), з них за податковими зобов`язаннями 955 772,00 грн. (Дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят дві гривні 00 копійок) та за штрафними санкціями 238 930,50 грн. (Двісті тридцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять гривень 50 копійок).

Вважаючи такі рішення відповідача протиправними ТОВ «Юг-Спецгідроенергомонтаж» звернулось до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Юг-Спецгідроенергомонтаж» суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином не довів наявності порушень позивачем податкового законодавства та необґрунтовано виніс податкові повідомлення-рішення та спірну вимогу.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до статті 1 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996):

первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;

господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції правильно виходив з того, що для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом №996. Тобто, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з приписами п. п. 200.1, 200.4 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з нормами п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами частин 1 та 2 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

Згідно ст. 838 ЦК України генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

У частині другій пункту 62 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668, визначено, що генеральний підрядник координує виконання робіт субпідрядниками на будівельному майданчику, створює умови та здійснює контроль за виконанням ними договірних зобов`язань.

Частиною 2 ст. 61 Конституції України визначено індивідуальний характеру юридичної відповідальності.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, вважає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Стосовно податкових повідомлень рішень №1 від 19.09.2019 року, №01, №1 від 10.12.2019 року судами 1-ї та 2-ї інстанцій встановлено наступне.

З акту перевірки вбачається, що станом на 01.01.2016 по контрагенту ТОВ «Дніпро-Спецгідроенергомонтаж» по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» рахувалась кредиторська заборгованість в розмірі 378830,34 грн.

По бухгалтерському обліку підприємства вищевказані операції між позивачем ТОВ «ЮГ-СГЕМ» та ТОВ «Дніпро-Спецгідроенергомонтаж» відображено наступними проводками:

Дт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» Кт 311 «Поточні рахунки в національній валюті» на суму оплати; «Дт 91 «Загальновиробничі витрати» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 94 «Інші операційні витрати» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму послуг; Дт 23 «Собівартість виробництва» Кт 91 «Загальновиробничі витрати» на суму послуг віднесених до складу витрат; Дт 64 «Розрахунки за податками та платежами» Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» на суму ПДВ.

Станом на 31.12.2018 по контрагенту ТОВ «Дніпро-Спецгідроенергомонтаж» по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» рахувалась кредиторська заборгованість в розмірі 445160,49 грн.

Згідно наданих до перевірки банківських виписок встановлено, що розрахунки з ТОВ «Дніпро-Спецгідроенергомонтаж» згідно вищевказаних актів виконаних робіт здійснювались у безготівковій формі.

ТОВ «ЮГ-СГЕМ» суми по операціям з ТОВ «Дніпро-Спецгідроенергомонтаж» включено до складу собівартості реалізованих робіт, послуг та відображено у складі рядка 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» та рядка 2180 «Інші операційні витрати».

Податковий орган дійшов висновку про наявність порушення з тієї підстави, що у актах виконаних робіт зазначено, що послуги надаються згідно договору, однак посилання на договір наявне лише в рахунках-фактурах на оплату послуг по відповідних актах.

При цьому такими договорами є договори, укладені між ТОВ «ЮГ-СГЕМ» (Субсубпідрядник) та ТОВ «Дніпро-Спецгідроенергомонтаж» (Субпідрядник) на виконання Субсубпідрядником демонтажних, монтажних та інших робіт на гідроелектростанціях, на адресу Субпідрядника.

Разом з тим, надані позивачем до перевірки договори, укладені між ТОВ «ЮГ-СГЕМ» (Субсубпідрядник) та ТОВ «Дніпро-Спецгідроенергомонтаж» (Субпідрядник) містять пункт з наступним змістом: «У відшкодування витрат генпідрядника за послуги, що робляться Субсубпідрядникові (адміністративно-господарські витрати Субпідрядника, пов`язані із забезпеченням технічною документацією і координацією робіт, виконуються Субсубпідрядником, прийманням від Субсубпідрядника і здачею Підряднику робіт, виконаних Субсубпідрядником, вирішенням питань матеріально-технічного постачання, Субпідрядник щомісячно по окремих рахунках робить відрахування Субпідрядникові, відповідну винагороду в розмірі 10% (десять) відсотків від виконаних Субпідрядником робіт у звітному місяці (форма КБ-3). Оплата послуг генпідряду здійснюється Субсубпідрядником протягом 2-х банківських днів з моменту отримання коштів від Субпідрядника за виконані роботи.»

Також апелянт вказує, що ТОВ «ЮГ-СГЕМ» до перевірки не надано жодних інших документів, згідно яких можливо встановити суть послуг, період їх надання, обсяг таких послуг, місце їх надання, необхідність таких послуг для більш якісного та швидкого виконання робіт ТОВ «ЮГ- СГЕМ» на адресу ТОВ «Дніпро-Спецгідроенергомонтаж», необхідність таких послуг для ведення господарської діяльності, метою якої є отримання прибутку. ТОВ «ЮГ-СГЕМ» до перевірки не надано жодних документів, що підтверджували б понесення адміністративно-господарських витрат, пов`язаних із забезпеченням технічною документацією і координацією робіт, витрат, пов`язаних з прийманням від Субсубпідрядника і здачею Підряднику робіт, виконаних Субсубпідрядником, вирішенням питань матеріально- технічного постачання, тощо. ТОВ «ЮГ-СГЕМ» до перевірки не надано довідки по формі КБ-3, виписані ТОВ «Дніпро-Спецгідроенергомонтаж» на адресу своїх контрагентів-замовників.

З урахуванням наведеного, на думку апелянта, ТОВ «ЮГ-СГЕМ» в наданих до перевірки актах виконаних робіт не розкрито суті послуг генпідрядника, обсягу таких послуг, періоду надання, їх вартість, не надано документів на підставі яких розраховано такі послуги (довідки КБ-3), не надано інформацію про необхідність придбання послуг, документи про подальше використання цих послуг у господарській діяльності ТОВ «ЮГ-СГЕМ», на підставі чого Відповідач дійшов висновку що такі документи не містять відомостей про господарську операцію та не можуть бути використані в бухгалтерському обліку як первинні документи згідно вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (із змінами та доповненнями), п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 за №168/704.

Колегія суддів відхиляє такий аргумент апелянта з урахуванням наступного.

Так, внаслідок припинення шляхом перетворення у товариство з обмеженою відповідальністю, повним правонаступником Приватного акціонерного товариства «Дніпро- Спецгідпроенергомонтаж» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпро-Спецгідроенергомонтаж» (код ЄДРПОУ - 14183323) (далі - ТОВ «Дніпро-СГЕМ»).

В акті перевірки зазначено, що між позивачем та ТОВ «Дніпро-СГЕМ» у періоді, який перевірявся, було складено та підписано низку актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) генерального підрядника (далі - Акти надання послуг генпідряду), які надавалися ТОВ «Дніпро-СГЕМ» Позивачу.

Податковий орган звернув увагу на те, що у Актах надання послуг зазначено, що послуги надаються згідно договору, однак посилання на такий договір відсутнє у самих Актах надання послуг, натомість, таке посилання міститься лише в рахунках-фактурах, що виставлялись ТОВ «Дніпро-СГЕМ» на адресу Позивача. У Акті перевірки також зазначено, що такими договорами, зокрема, є договори, між Позивачем (по договору - Субсубпідрядник) та ТОВ «Дніпро-СГЕМ» (по договору - Субпідрядник) на виконання Позивачем демонтажних, монтажних та інших робіт на гідроелектростанціях за дорученням ТОВ «Дніпро-СГЕМ»).

Згідно висновку податкового органу, зазначеного у Акті перевірки, з урахуванням виправлень, внесених відповіддю щодо результатів розгляду заперечень до Акту перевірки від 17.09.2019 №318/10/14-29-05-01-07, в порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, позивачем завищено витрати по операціям із ТОВ «Дніпро-СГЕМ» на суму 9 341 082,00 грн. Також за Актом перевірки на порушення абз. а) п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України позивачем завищено податковий кредит по операціям із ТОВ «Дніпро-СГЕМ», які не підтверджені відповідними первинними документами на загальну суму 1 453 361,00 грн., на порушення пп. 192.1.1. п. 192.1 ст. 192 ПК України, позивачем завищено показники корегування податкового кредиту із податку на додану вартість на загальну суму 8 910,00 грн.; на порушення п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України позивачем занижений податок на додану вартість на загальну суму 1 444 445,00 грн.

З матеріалів справи та акту перевірки вбачається, що у перевіряємому періоді позивачем виконувалися роботи за дорученням ТОВ «Дніпро-СГЕМ» згідно наступних договорів: підрядний контракт №14/ПК від 08.02.2008, підрядний контракт №15/ПК від 08.02.2008, договір підряду №28/ПК 10 від 20.10.2010, договір підряду №26/ПК 12 від 20.08.2012, договір підряду №33/ПК 13 від 12.11.2013, договір підряду №15/ПК 14 від 15.08.2014, договір субпідряду №16/ПК 15 Р від 02.11.2015, договір субпідряду №14/ПК 15 Р від 15.10.2015, договір №02/16 ПК від 05.01.2016, договір №03/2017 Ол.ГЕС від 18.01.2017, договір на виконання робіт (підряду) №23/17ПК від 28.07.2017, договір №37/17ТГАЕС від 12.07.2017, договір №44/170ГЕС від 27.08.2017, договір №45/17ТГАЕС від 11.09.2017, договір №46/170ГЕС від 14.09.2017, договір №52/17ПК від 18.09.2017, договір на виконання робіт (підряду) №47/17ПК від 25.09.2017, договір на виконання робіт (підряду) №29/17ПК від 27.09.2017 договір на виконання робіт (підряду) №36/17ПК від 26.09.2017, договір на виконання робіт (підряду) № 51/17ПК від 12.10.2017, договір на виконання робіт (підряду) №48/17ПК від 10.10.2017, договір субпідряду №50/17ПК від 12.10.17, договір №53/17ПК від 08.11.17, договір №13/18ПК від 19.02.18, договір на виконання робіт (підряду) №07/18ПК від 23.03.2018, договір №21/18ПР від 29.05.18, договір №22/18ПР від 11.06.18, договір на виконання робіт (підряду) №24/18ПК від 20.06.2018, договір №40/18ПК від 17.07.18, договір на виконання робіт (підряду) №26/18ПК від 09.08.2018, договір на виконання робіт (підряду) №43/18КР від 13.08.2018, договір на виконання робіт (підряду) №28/18ПК від 19.09.2018, договір №51/18ПК від 28.09.18, договір №55/18ПК від 22.10.18, договір на виконання робіт (підряду) №49/18ПК від 16.11.2018, договір на виконання робіт (підряду) №46/18ПК від 29.08.2018 року.

Суд першої інстанції правильно врахував, що за змістом вказаних договорів підряду позивач зобов`язувався виконати відповідні роботи за дорученням ТОВ «Дніпро-СГЕМ», а ТОВ «Дніпро- СГЕМ» зобов`язаний надавати Позивачу послуги генерального підряду. За умовами Договорів підряду послуги генерального підряду ТОВ «Дніпро-СГЕМ» включають в себе: організацію та координацію виробничого процесу, а саме виконання функцій, пов`язаних з вирішенням технічних питань, що виникають в процесі виконання робіт; організацію приймання і здачі виконаних робіт відповідному замовнику (підряднику); забезпечення необхідною організаційно-розпорядчою і нормативно-технічною документацією, що впливає на взаємини сторін за договором і пов`язаною з організацією підготовки для виконання робіт за договором при отриманні даної документації від відповідного замовника (підрядника); координацію допуску працівників Позивача до місця виконання робіт за згодою відповідного замовника (підрядника), що оформляється відповідним актом допуску; забезпечення будівельної готовності об`єкту, конструкцій і окремих видів робіт для виконання Позивачем подальшого комплексу робіт; передача Позивачу затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації в частині виконуваних ним робіт при отриманні даної документації від відповідного замовника (підрядника).

Так, за умовами Договорів підряду Позивач щомісячно по окремих рахунках оплачує ТОВ «Дніпро-СГЕМ» винагороду в розмірі 10-20% (десять-двадцять) відсотків від виконаних Позивачем у звітному місяці робіт (форма КБ-3).

Документально вказана господарська операція оформлюється шляхом складання сторонами відповідного Акту надання послуг генпідряду, на підставі якого ТОВ «Дніпро-СГЕМ» виставляє Позивачу рахунок-фактуру на оплату із зазначенням у цьому рахункові номеру та дати відповідного Договору підряду.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту спірних правовідносин, Договір підряду укладений між Позивачем та ТОВ «Дніпро-СГЕМ» відповідно до чинного законодавства. Замовлення Відповідачем у ТОВ «Дніпро-СГЕМ» послуг генерального підряду та унормування порядку надання таких послуг та визначення їх змісту і суті як складової умови Договору підряду не суперечить вимогам закону. Перелік вказаних послуг генерального підряду визначений у тексті Договору підряду (п. 2.8). Місце надання таких послуг відповідає місцю виконання будівельних робіт згідно Договору підряду (Кременчуцька ГЕС гідрогенератори №8, №9). Періоди надання таких послуг повністю збігаються у часі із виконанням позивачем відповідних будівельних робіт під керівництвом ТОВ «Дніпро-СГЕМ» як генпідрядника у аналогічному звітному періоді, що слідує зі змісту Договору підряду. Вартість послуг генерального підряду визначається виходячи з вартості будівельних робіт, виконаних Позивачем під керівництвом ТОВ «Дніпро-СГЕМ» як генпідрядника у аналогічному звітному періоді.

Враховуючи зазначене, колегія суддів відхиляє аргумент апелянта про те, що для розкриття суті та змісту послуг генерального підряду необхідне надання довідок ф. КБ-3, підписаних між ТОВ «Дніпро-СГЕМ» та ДП «Завод «Електротяжмаш», так як саме з вартості робіт виконаних ТОВ «Дніпро-СГЕМ» для ДП «Завод «Електротяжмаш», визнається вартість послуг генерального підряду ТОВ «Дніпро-СГЕМ», наданих Позивачу.

Згідно вищенаведених норм закону та практики ЄСПЛ платник податків (покупець товарів) не має обов`язку, повноважень та можливості здійснювати контроль за дотриманням продавцем вимог законодавства щодо створення підприємства, ведення його господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені продавцем або його посадовими особами порушення.

Більш того, «Презумпція добросовісності платника податків» означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом.

Чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства та його безпосередню наявність за місцезнаходженням перед тим, як відносити відповідні суми витрат до валових витрат та суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Таким чином, будь-яка відповідальність, у т.ч. цивільна, податкова, фінансова носить індивідуальний характер і стосується лише винної особи, через що на позивача не може бути покладено відповідальність за невиконання або неналежне виконання контрагентами обов`язків зі своєчасності, правильності ведення бухгалтерського і податкового обліку та звітності.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи на підтвердження обставин фактичного виконання Договору підряду та відповідних господарських операцій із надання послуг генерального підряду, є наступні документи, що у тому числі надавалися Відповідачу на його запит під час перевірки: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за відповідний період (форми №КБ-3), акти приймання виконаних будівельних робіт за відповідний період (форми №КБ-2в) електронних податкових накладних разом з витягами з Єдиного реєстру податкових накладних, що містять відомості про реєстрацію в Реєстрі таких податкових накладних; банківські виписки за період, що перевірявся; акт звіряння взаємних розрахунків між Позивачем та ТОВ «Дніпро- СГЕМ» за відповідний період; оборотна-сальдова відомість по контрагенту ТОВ «Дніпро-СГЕМ»; ліцензія на право здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів; Акти надання послуг генпідряду; рахунки-фактури на оплату послуг генпідряду.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні у позивача первинні документи, які були надані Відповідачу під час перевірки (Договір, акти виконаних робіт/наданих послуг, рахунки-фактури, оборотно-сальдові відомості, банківські виписки тощо) цілком розкривають зміст господарських операцій між Позивачем та ТОВ «Дніпро-СГЕМ», підтверджують рух активів Позивача та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з ТОВ «Дніпро-СГЕМ».

Наявні у матеріалах справи первинні документи мають всі необхідні обов`язкові реквізити, визначені податковим законодавством та законодавством з питань ведення бухгалтерського обліку.

Послуги генерального підряду використано Позивачем у межах власної господарської діяльності (реконструкція та капітальний ремонт обладнання гідроелектростанцій) з метою отримання прибутку, їх замовлення було необхідним для забезпечення належного виконання Позивачем робіт на об`єкті - Кременчуцька ГЕС, які були прийняті ТОВ «Дніпро-СГЕМ», ДП «Завод «Електротяжмаш», ПАТ «УкрГидроЕнерго».

Разом з тим, необхідно зазначити, що наявність або відсутність окремих документів та супроводжуючі їх недоліки в оформленні, за жодних обставин не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у визнанні витрат та формуванні податкового кредиту за господарськими операціями, якщо з інших первинних документів та суті правовідносин вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства, у зв`язку з його господарською діяльністю.

Також, необхідно підкреслити, що нормами податкового законодавства визначено, що нарахування податкового кредиту здійснюється на підставі податкової накладної, яка сама по собі є підставою для нарахування податкового кредиту за умови її відповідності вимогам законодавства, оскільки це єдиний документ первинного бухгалтерського та податкового обліку, що містить у собі суму ПДВ, яку можливо відобразити в податкових деклараціях з ПДВ.

При цьому відповідачем не надано доказів фактичного нездійснення господарських операцій, суми по яких позивач включив до складу податкового кредиту при обчисленні податку на додану вартість та понесення адміністративно-господарських витрат, пов`язаних із забезпеченням технічною документацією і координацією робіт, витрат пов`язаних з прийманням від Субсубпідрядника і здачею Підряднику робіт, виконаних Субсубпідрядником, вирішенням питань матеріально-технічного постачання.

Наявні в матеріалах справи та досліджені в судами 1-ї та 2-ї інстанцій первинні документи, надані позивачем, за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред`являються до первинних документів, належні та допустимі докази недостовірності даних в цих документах відповідачем не надані.

В той же час, податковий орган не заперечує той факт, що до перевірки було надано усі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій Позивача з його контрагентами-постачальниками, жодних заперечень щодо їх недійсності або дефектності в акті перевірки не наведено.

Окрім того, матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не заперечується факт виконання ТОВ Дніпро-СГЕМ із залученням позивача відповідних робіт для контрагентів-замовників ТОВ Дніпро-СГЕМ.

Разом з тим, відповідні акти виконаних робіт по ф. КБ-3, що були надані Позивачем Відповідачу під час перевірки, є тристоронніми, тобто підписаними Позивачем і ТОВ «Дніпро-СГЕМ» за участі конкретного контрагента-замовника. Отже, із вказаних актів КБ-3 фактично вбачається, які роботи були виконані Позивачем на замовлення ТОВ «Дніпро-СГЕМ» та передані останнім його контрагенту-замовнику, і їхня вартість, з якої обчислюються 10% за послуги генерального підряду ТОВ «Дніпро-СГЕМ». Інша первинна виконавча документація між ТОВ «Дніпро-СГЕМ» та його контрагентом-замовником не може бути наявною у Позивача, позаяк останній не є стороною відповідних договірних відносин.

Окрім того, згідно копії Висновку комісійної судової економічної експертизи від 22.01.2020 №8/281 СЕ-19, складеного Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центом Міністерства внутрішніх справ України на замовлення ТОВ Дніпро-СГЕМ у справі Окружного адміністративного суду м. Києва №640/22457/19 документально підтверджуються обсяги господарських операцій та проведення розрахунків між ТОВ Дніпро-СГЕМ та його субпідрядниками, в т.ч. позивачем під час виконання робіт для контрагентів-замовників ТОВ Дніпро-СГЕМ у періоді, що перевірявся Відповідачем у ході перевірки позивача (Т. 15, а.с. 5-23).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач не довів наявності порушення позивачем податкового законодавства та необґрунтовано виніс податкові повідомлення-рішення №1 від 19.09.2019 року, №01, №1 від 10.12.2019, тому позовні вимоги в цій частині, підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо правомірності податкових повідомлень-рішень №7 та №7 апеляційний суд зазначає наступне.

З акту перевірки вбачається, що відповідачем на підставі наданих суб`єктом господарювання до перевірки документів: банківських виписок, звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, розрахункових документів, що підтверджують витрачання готівки працівниками підприємства, оборотно-сальдових відомостей по рахункам: 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 3721 «Розрахунки з підзвітними особами в національній валюті», інших документів ТОВ «ЮГ-СГЕМ», встановлено, що протягом періоду з 01.01.2016 по 31.12.2018 року ТОВ «ЮГ-СГЕМ» операції з готівкою не проводило. Підприємство грошові кошти під звіт видавали підзвітним особам з перерахунком на карткові рахунки.

22.11.2016 року ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), директор ТОВ «ЮГ-СГЕМ», відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_2 отримав 22.11.2016 року в 09:22:33 по корпоративній електронній платіжній картці НОМЕР_3 готівкові кошти в сумі 67320,00 грн. з банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

До перевірки надано звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №АО-0000363 від 22.11.2016 р., згідно якого ОСОБА_1 отримано грошові кошти в сумі 67320 грн. та витрачено в сумі 67320 грн.. При цьому документ, який підтверджує факт витрачання грошових коштів ОСОБА_1 до такого звіту додано видатковий касовий ордер ТОВ «ЮГ-СГЕМ» від 22.11.2016, на підставі якого учаснику підприємства ОСОБА_2 виплачено дивіденди за III кв. 2016 року в сумі 67320 грн.

04.05.2018 року ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), директор ТОВ «ЮГ-СГЕМ», відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_2 отримав 04.05.2018 року в 09:48:00 по корпоративній електронній платіжній картці НОМЕР_4 готівкові кошти в сумі 168300,00 грн. з банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Позивачем також надано до перевірки звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №АО-0000133 від 04.05.2018 р., згідно якого ОСОБА_1 витрачено в сумі 168300,00 грн., перевитрата в сумі 168300,00 грн.. При цьому документ, який підтверджує факт витрачання грошових коштів ОСОБА_1 до такого звіту додано видатковий касовий ордер ТОВ «ЮГ-СГЕМ» від 04.05.2018, на підставі якого учаснику підприємства ОСОБА_2 виплачено кошти у сумі 168300 грн., підставі - протокол №01/04 від 02.04.2018 засідання заг. зборів учасників ТОВ «ЮГ-СГЕМ».

05.06.2018 року ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), директор ТОВ «ЮГ-СГЕМ», відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_2 отримав 05.06.2018 року в 09:25:00 по корпоративній електронній платіжній картці НОМЕР_4 готівкові кошти в сумі 500000,00 грн. з банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та 05.06.2018 року в 11:15:00 по корпоративній електронній платіжній картці НОМЕР_4 готівкові кошти в сумі 59130,00 грн. з банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

До перевірки надано звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №АО-0000160 від 05.06.2018 р., згідно якого ОСОБА_1 перевитрата на 05.06.2018 складала 5104,17 грн., отримано грошові кошти в сумі 564234,17 грн. та витрачено в сумі 559130,00 грн. При цьому документи, які підтверджують факт витрачання грошових коштів ОСОБА_1 до такого звіту додано видаткові касові ордери ТОВ «ЮГ-СГЕМ» від 05.06.2018, на підставі яких учасникам підприємства ОСОБА_3 виплачено кошти у сумі 26180,00 грн., на підставі протоколу №01/04 від 02.04.2018 засідання заг. зборів учасників ТОВ «ЮГ-СГЕМ»; ОСОБА_3 виплачено кошти у сумі 65450,00 грн., на підставі протоколу №01/04 від 02.04.2018 засідання заг. зборів учасників ТОВ «ЮГ-СГЕМ»; ОСОБА_4 виплачено кошти у сумі 467500,00 грн., на підставі протоколу №01/04 від 02.04.2018 засідання заг. зборів учасників ТОВ «ЮГ-СГЕМ».

Так, перевіркою встановлено порушення ст. 163, пп. 164.2.11. п. 164.2 ст.164, п. 168.1 ст. 168, пп. 170.9.2, пп. 170.9.3 п. 170.9 ст.170, пп. 176.2 «а» п. 176.2 ст. 176 ПК України, а саме: проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів відповідного платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, що додаються до звітів про використання коштів як на відрядження, так і на інші потреби на загальну суму 794750,00 грн., чим занизило податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у сумі 143055,00 грн.

Крім того, перевіркою правильності визначення бази оподаткування військовим збором ТОВ «ЮГ-СГЕМ» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено порушення п. 16 прим. 1 Підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме проведення готівкових розрахунків без подання одержувачем коштів відповідного платіжного документа, який би підтверджував сплату покупцем готівкових коштів, що додаються до звітів про використання коштів як на відрядження, так і на інші потреби на загальну суму 794750,00 грн., чим занизило суму військового збору, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у сумі 11921,25 грн.

Так, позивачем не заперечується, що у періоді, який перевірявся директор позивача ОСОБА_1 отримував по корпоративній електронній платіжній картці готівкові грошові кошти. В подальшому ОСОБА_1 готівкою виплачував дивіденди учасникам позивача - трьом фізичним особам та надав позивачу звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, у порядку, передбаченому Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (далі - Положення №148) та Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637 (далі - Положення №637).

На підтвердження факту витрачення готівкових грошових коштів ОСОБА_1 до вказаних звітів додавалися видаткові касові ордери.

За змістом Акту перевірки в порушення п. 2.11 гл. 2, п. 3.1, п. 3.2 гл. З Положення №637, п. 19, п. 20 розділу II Положення №148 позивачем не підтверджено сплату готівкових коштів отримувачам, оскільки надані разом зі звітами про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт видаткові касові ордери не є документами, що підтверджують витрати таких коштів.

В рішенні податкового органу про результати розгляду скарги позивача від 05.12.2019 №11978/6/99- 00-08-05-01, яким Спірні рішення відповідача залишено в силі (стор. 10), вказано, видаткові касові ордери є свідченням отримання фізичними особами готівки з каси товариства, але не є підтвердженням витрачення ОСОБА_1 коштів, отриманих під звіт.

З урахуванням того, що до звітів про використання коштів підзвітною особою не додано відповідних платіжних (розрахункових) документів, які підтверджують використання коштів на загальну суму 794 750,00 грн., перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пп. 164.2.11 п. 164.2 ст. 164, пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170, п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України та донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 143 055,00 грн. Визнано кошти у відповідній сумі такими, що надміру отримані ОСОБА_1 та не повернуті ним у встановлені строки і тому віднесено їх до оподатковуваного доходу ОСОБА_1 .

Пунктом 2.11 гл. 2 Положення №637 зокрема, визначено, що готівкові кошти на виробничі (господарські) потреби під звіт видаються на строк не більше двох робочих днів, включаючи день їх отримання.

Також п. 2.12 гл. 2 Положення №637 передбачено, що фізичні особи - довірені особи підприємств (юридичних осіб), які відповідно до законодавства України одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу, використовують її за призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів разом з підтвердними документами в установлені строки і порядку, що визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельного термінала тощо) разом з невитраченим залишком готівки.

Водночас п. 3 Порядку складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 05.12.2012 №1276 «Про затвердження форми Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт та Порядку його складання», визначено, що якщо платник податку не повертає суму надміру витрачених коштів протягом звітного місяця, на який припадає граничний строк (до закінчення третього або п`ятого, а в окремих випадках десятого чи двадцятого банківського дня, що настає за днем, в якому платник податку завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт), то така сума підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб відповідно до пункту 167.1 статті 167 розділу IV Податкового кодексу України за рахунок будь-якого оподатковуваного доходу (після його оподаткування) за відповідний місяць. У разі недостатності суми доходу - за рахунок оподатковуваних доходів наступних звітних місяців до повної сплати суми такого податку.

Пунктом 20 Положення №148 передбачено, що фізичні особи - довірені особи установ/підприємств - юридичних осіб, які відповідно до законодавства України одержали готівку з поточного рахунку із застосуванням корпоративного електронного платіжного засобу або особистого електронного платіжного засобу, використовують її за призначенням без оприбуткування в касі. Зазначені довірені особи подають до бухгалтерії установи/підприємства звіт про використання готівки разом із підтвердними документами в установлені строки і порядку, визначені для підзвітних осіб законодавством України, а також документи про одержання готівки з поточного рахунку (чек банкомата, копія видаткового ордера, довідки за встановленими формами, сліп, квитанція торговельного термінала) разом з невитраченим залишком готівки.

Відповідно до пп. 164.2.11 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки.

Також у пп. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170 ПК України зазначено, що оподаткуванню підлягають підзвітні суми, що не повернуті у строки, що визначені пп. 170.9.2 ст. 170 Податкового кодексу.

Базою оподаткування для коштів, надміру витрачених платником податку під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, є сума надміру витрачених коштів, помножена на коефіцієнт, який обчислюються за формулою, наведеною в п. 164.5 ст. 164 ПК.

Згідно пп. 170.9.1 п. 170.9 ст. 170 ПК України передбачено оподаткування суми надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт, та не повернутої у встановлений строк.

Відповідно до пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170 ПК України звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку: а) завершує таке відрядження; б) завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що видала кошти під звіт.

За наявності надміру витрачених коштів їх сума повертається платником податку в касу або зараховується на банківський рахунок особи, що їх видала, до або під час подання зазначеного звіту.

Системний аналіз вищевказаних положень ПК України дає підстави для висновку, що видача коштів під звіт з каси підприємства здійснюється у ході та для забезпечення його діяльності, з метою контролю за виконанням певних господарських операцій. При цьому доходом для особи (працівника), яка отримала грошові кошти під звіт, є виключно надмірно виплачена сума, яка не повернута після здійснення розрахунків в межах п`ятиденного строку після закінчення виконання доручення по розпорядженню коштів, або закінчення відрядження.

Таким чином, визначальною умовою для віднесення коштів, отриманих платником податку під звіт, до складу його загального оподатковуваного доходу, є факт надмірного витрачання або неповернення ними коштів.

Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Так, судом першої інстанції правильно враховано, що директором позивача ОСОБА_1 у строки, встановлені пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170 ПК України, було подано позивачу Звіт за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2015 №841, а також відповідні підтверджуючі документи (видаткові касові ордери, банківські квитанції про отримання готівки). Доцільність та обґрунтованість здійснених директором ОСОБА_1 витрат у зазначених розмірах була підтверджена позивачем шляхом затвердження поданих звітів. Отримання ОСОБА_1 готівкових коштів з корпоративної платіжної картки також підтверджується банківською випискою по рахунку позивача за відповідний період.

Проте, податковим органом ані в акті перевірки, ані у відповіді на заперечення на акт перевірки, а також і в апеляційній скарзі, конкретно не вказано, в чому саме полягає порушення порядку використання та звітування про витрати готівки, отриманої під звіт працівником підприємства на відрядження або на інші цілі з боку позивача.

Враховуючи наведене, відповідач не довів наявності порушення позивачем, а дії позивача та директора ОСОБА_1 не суперечать чинному податковому законодавству, тому суд першої інстанції вірно вирішив, що податкові повідомлення-рішення від 19.09.2019 №7 та №7- є протиправними та підлягають скасуванню, про що вірно зазначив суд 1-ї інстанції.

Що стосується правомірності податкової вимоги №128537-54 від 08.10.2019 року на суму 7 815 494,53 грн. (Сім мільйонів вісімсот п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири гривні 50 копійки), у тому числі за податком на прибуток приватних підприємств в сумі 5 574 955,76 грн. (П`ять мільйонів п`ятсот сімдесят чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 76 копійок), з яких основний платіж 3 409 835,35 грн. (Три мільйони чотириста дев`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять гривень 35 копійок), а решта штрафні санкції та пеня, і за подат ком на додану вартість в сумі 2 240 538,77 грн. (Два мільйони двісті сорок тисяч п`ятсот тридцять вісім гривень 77 копійок), з яких основний платіж 1 399 861,11 грн. (Один мільйон триста дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот шістдесят одна гривня 11 копійок), колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1. статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, є податковим боргом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

За змістом пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Системний аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що право податкового органу на направлення платнику податків податкової вимоги у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, виникає лише на 11-й день після отримання платником податкового повідомлення-рішення за умови неініціювання процедури оскарження такого рішення контролюючого органу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 11.10.2019 року вчасно, у строк, встановлений п. 56.3 ст. 56 ПК України, звернувся до ДПС України із скаргою на податкові повідомлення-рішення відповідача, а також інформував останнього про адміністративне оскарження його рішень. Скарга позивача була прийнята до розгляду ДПС України та розглянута, крім того частково задоволена, в тому числі в частині сум, які ввійшли в зміст спірної вимоги.

У відповідності з п. 56.15 ст. 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач не мав підстав для винесення податкової вимоги №128537-54 від 08.10.2019 на суму 7815494,53 грн., оскільки сума податкового боргу не була узгодженою. Отже, апеляційний суд погоджується з тим, що вимога №128537-54 від 08.10.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Юг-Спецгідроенергомонтаж».

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Підсумовуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, оскаржуване рішення прийняте відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга Головного управління ДПС у Миколаївській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 7 грудня 2020 року.