Справа № 160/251/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2020 року Справа № 160/251/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЛукомського А.О.
представника позивача представника відповідача представника третьої особи Ісаєва Є.І. Карасір А.І. Ноздріна М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Марганецька міська рада Дніпропетровської області про стягнення заборгованості, -
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Марганецька міська рада Дніпропетровської області в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради» перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Лівобережне управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області) як платник податків, що зобов`язує його сплачувати передбачені законодавством податки і збори у встановленому порядку й розмірі. Відповідач має податковий борг на загальну суму 8241932,82грн., що виник в результаті несплати донарахованих сум грошових зобов`язань та штрафних санкцій за актами документальних перевірок та самостійно задекларованих сум грошових зобов`язань. Станом на момент звернення із даним позовом до суду, відповідачем сума податкового боргу у добровільному порядку не сплачена, що стало підставою для звернення податкового органу до суду із зазначеним позовом.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позов, згідно якого останній заперечує проти позовних вимог, оскільки відсутні докази того, що у відповідача податковий борг наявний з 2011 року і на день розгляду справи не переривався і не був погашений. Строк звернення позивача з позовом про стягнення суми пені у відповідності до статті 102 КАС України сплив ще у 2018 році, а тому контролюючий орган не мав права звертатись до суду з вимогами про стягнення пені, нарахованої на суму податкового боргу, погашену після спливу 1095 денного строку з дня його виникнення. Згідно до вимог позовної заяви позивачем стягується заборгованість за періоди з 01 червня 2018 року по 28.05.2019 року новостворений борг, а саме 8 241 932,82 грн. в тому числі пеня 532 766 16 грн., яка не яким чином не відноситься до заявленого боргу, згідно до таблиці із зазначенням операцій по нарахуванню пені та штрафів яка розрахована з 2015 року. У зв`язку з чим розрахована пеня ,а саме її початок розрахунку на суму 532 766, 16 грн. не охоплює борг заявлений до суду позивачем, який виконаний з порушенням ст. 129 ПКУ та строк стягнення, якого у відповідності до статті 102 КАС України в 1095 вже сплив.
Представником позивача подано відповідь на відзив, заперечення, доповнення в яких позивач просив відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, додаткові пояснення та клопотання в яких останній підтримав свою позицію викладену у відзиві на позов та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відповідно до пункту 3 Розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 02.04.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.
Ухвалою суду від 25.03.2020 року провадження по даній справі зупинено до пом`якшення протиепідемічних заходів. Ухвалою суду від 22.06.2020 року провадження по справі поновлено.
Ухвалою суду від 09.09.2020 року у суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витребувано розрахунок пені по Комунальному підприємству «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради». Також усними ухвалами суду в судових засіданнях неодноразово витребовувався від позивача вказаний розрахунок пені.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.
Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав позицію відповідача, у задоволенні позову просив відмовити.
Заслухавши представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради» зареєстровано 13.02.1992р.
Так, в інтегрованих картках платника податків станом на 28.05.2019 КП "ВУВКГ ММР" обліковується податковий борг на загальну суму 16 474 526,65 грн., який виник в результаті несплати донарахованих сум грошових зобов`язань та штрафних санкцій за актами документальних перевірок та самостійно задекларованих сум грошових зобов`язань , а саме:
- по податку на додану вартість заборгованість складає 10 760 704,85 грн., в тому числі пеня згідно п.п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України - 643 731,86 грн.;
- по податку на прибуток комунальних підприємств податковий борг становить 5 518 839,05 грн., в тому числі пеня згідно п.п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України -236 502,70 грн.;
- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати борг - 510,00 грн.;
- по штрафним санкціям за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки - 194 471,75 грн.
Новостворений податковий борг, незаявлений до суду для стягнення податкового боргу з КП "ВУВКГ ММР" по ПДВ складає 8 241 932,82 грн., в тому числі пеня 532 766 16 грн., який виник на підставі:
За період з 01.06.2018 року по 28.05.2019 року по податку на додану вартість по платнику нарахована пеня в сумі 532 766,16 грн. згідно п.п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України.
З урахуванням вимог ст.56, 57 ПКУ, в зв`язку з несплатою КП "ВУВКГ ММР" (код 03340989) у встановлені строки донарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
В 2001 році сформовано щодо відповідача першу податкову вимогу форми «Ю1» №1/8 від 24.10.2001 р. та другу податкову вимогу форми «Ю2» № 2/74 від 05.12.2001 р., відповідно до норм Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».
Перша податкова вимога від 24.10.2001 року отримана представником відповідача під підпис 25.10.2001 року, а друга податкова вимога від 05.12.2001 року вручена засобами поштового зв`язку 12.12.2001 року, що підтверджується поштовим повідомленням.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно пп. 14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Стаття 36 Податкового кодексу України передбачає, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.
Згідно з п. 42.2 ст.42 Податкового кодексу України Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Згідно п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до п. 59.5 ст.59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Пунктом 60.6 ст. 60 Податкового кодексу України передбачено, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане (вручене) податкове повідомлення-рішення або податкова вимога не відкликаються. На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається (не вручається).
Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з абз. 1 п. 95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що станом на 09.01.2020 року в інтегрованих картках платника податків в рамках заявленого позову станом на теперішній час обліковується податковий борг по податку на додану вартість на загальну суму 8241932,82 грн., в т.ч. пеня в сумі 532766,16 грн., який нарахований внаслідок несплати грошових зобов`язань нарахованих платником самостійно та контролюючим органом.
Згідно матеріалів справи, вказаний податковий борг, незаявлений до суду для стягнення податкового боргу з КП "ВУВКГ ММР" по ПДВ в сумі 8 241 932,82 грн., в тому числі пеня 532 766 16 грн., виник на підставі:
Копії вказаних податкових повідомлень-рішень та декларацій наявні в матеріалах справи та були досліджені під час розгляду справи.
Щодо нарахування пені суд зазначає наступне.
Відповідно п.п. 1 пунктом 1 розділу V «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 , працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг, забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та або судового оскарження, у день отримання інформації. Після рознесення сум до інтегрованої картки, автоматично проводиться розрахунок пені за правилами, визначеними у порядку № 422 та у відповідності до ст. 129 податкового кодексу України, таким чином, в інтегрованій картці автоматично визначено нарахування пені на підставі п.п. 129.1.1 ст. 129 податкового кодексу України.
Відповідно до п. 129.4 ст.129 ПКУ на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Таким чином розрахунок пені повинен містити суму боргу, яка несвоєчасно сплачена платником податків та на яку нараховується пеня, період її нарахування (день початку та день закінчення нарахування пені), а також внаслідок чого відбулось нарахування пені.
За період з 01.06.2018 року по 28.05.2019 року по податку на додану вартість по платнику нарахована пеня в сумі 532 766,16 грн. згідно п.п.129.1.1 ст.129 Податкового кодексу України.
Копія розрахунку нарахування вказаної суми пені наявна в матеріалах справи (т.2 а.с.36-42).
Таким чином, матеріали справи містять обґрунтований детальний розрахунок пені із зазначенням: дати нарахування, суми нарахування, період нарахування із зазначенням початку та кінця нарахування відповідно до кількості днів, а також підстави для нарахування та інформація внаслідок чого була нарахована пеня.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що грошові зобов`язання по пені в розмірі 532766,16грн. є узгодженими та обґрунтованими, оскільки підтверджені відповідними документами та розрахунками, в свою чергу відповідачем не надано доказів щодо неправомірного нарахування, а також не підтверджено жодними документами та розрахунками.
Щодо «безперервності» податкового боргу, суд зазначає наступне.
Відповідач посилається на те, що не підтверджено належними доказами, що за підприємством (відповідачем) рахується податковий борг, вказує на строки давності, встановлені ст. 102 ПКУ (1095 днів) та зазначає про переривність податкового боргу.
Разом з тим, судом встановлено, що в 2001 році сформовано щодо відповідача першу податкову вимогу форми «Ю1» №1/8 від 24.10.2001 р. та другу податкову вимогу форми «Ю2» № 2/74 від 05.12.2001 р., відповідно до норм Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».
Отже, у зв`язку із несплатою у встановлені терміни грошових зобов`язань, відповідно до вимог Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 N 2181-ІІІ (в редакції, що діяла до 01.01.2011) в 2001 році контролюючим органом сформовано першу податкову вимогу від 24.10.2001 №1/8 та другу податкову вимогу від 05.12.2001 №2/74.
Перша податкова вимога від 24.10.2001 року отримана представником відповідача під підпис 25.10.2001 року, а друга податкова вимога від 05.12.2001 року вручена засобами поштового зв`язку 12.12.2001 року, що підтверджується поштовим повідомленням.
Матеріали справи не містять підтверджень, що вимоги №1/8 від 24.10.2001 р. та № 2/74 від 05.12.2001 р. були відкликані, а саме самостійно погашені платником податків (відповідачем) або органом стягнення.
Отже, податкові зобов`язання по зазначеним вимогам не погашені, таким чином зазначені вимоги не відкликані.
Крім того, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі 804/5542/17 від 14.06.2018 року, дата набрання законної сили 26.07.2018 року задоволено позов ГУ ДФС у Дніпропетровській області до КП «ВУВКГ ММР» про стягнення заборгованості у сумі 6171765,69 грн., по грошовим зобов`язанням минулих періодів.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду (додається) по справі 804/3830/18 від 27.02.2019 року задоволено позов ГУ ДФС у Дніпропетровській області до КП «ВУВКГ ММР» про стягнення заборгованості в сумі 2015501,85 грн.
Відповідно до ч.4 ст. 78 кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, обставини не переривання податкового боргу КП «ВУВКГ ММР» також, вже були встановлені у вищезазначених судових рішеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем суб`єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості по узгодженим грошовим зобов`язанням за рахунок коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради», натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати податкового боргу у встановлені законодавством строки.
Враховуючи викладене, податковий борг у розмірі 8241932,82грн. підлягає стягненню у встановленому законом порядку.
Таким чином, на підставі викладеного, враховуючи те, що заявлену до стягнення суму у встановлені строки відповідач не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів її погашення на день розгляду справи не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути податковий борг з Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради» на користь держави в сумі 8241932,82 грн. (вісім мільйонів двісті сорок одна тисяча дев`ятсот тридцять дві гривні вісімдесят дві копійки) шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова