Справа № 320/10534/20
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 грудня 2020 року м. Київ № 320/10534/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Головенко О.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов"язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Міністерства юстиції України та просить суд:

визнати протиправними дії в частині надання висновку про те, що ОСОБА_1 вважається такою, що не пройшла спеціальну перевірку у Державному реєстрі прав, що оформлено листом від 24.04.2020 № 19003/4716-26-20/19.2.3;

зобов"язати надати висновок про те, що ОСОБА_1 вважається такою, що пройшла спеціальну перевірку у Державному реєстрі прав на підставі запиту Гостомельської селищної ради Київської області від 29.01.2020 № 03-02/275.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 дану позовну заяву було залишено без руху, у зв"язку з її невідповідністю КАС України та запропоновано позивачу надати до суду докази поважності пропуску місячного строку звернення до адміністративного суду.

Також позивачу було роз"яснено, що ч. 5 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась до суду щодо поновлення свого порушеного права з приводу прийняття на посаду державного реєстратора відділу з питань надання адміністративних послуг виконавчого комітету Гостомельської селищної ради.

Частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, позивач просив суд поновити строк звернення до адміністративного суду посилаючись на ч. 2 ст. 122 КАС України та зазначаючи, що пропуск строку обумовлений пошуком адвоката, який б погодився вести справу, зібрати докази, вивчити матеріали та підготовити позовну заяву.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (п.п. 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку до дати звернення з позовною заявою.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно - правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернутись до суду.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав на оскарження рішення, дії чи бездіяльності у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

Окрему увагу необхідно акцентувати на тому, що при вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі № 473/653/17 (ЄДРСРУ № 74991952).

Як вбачається з поданих матеріалів, позивачка оскаржує висновок спеціальної перевірки у Державному реєстрі прав, що оформлено листом від 24.04.2020, однак до суду звернулась лише 26.10.2020 (дата відправлення засобами поштового зв"язку).

Суд звертає увагу позивача на ч. 2 ст. 123 КАС України, якою визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На виконання вимог ухвали від 04.11.2020 позивачкою направлено заяву про поновлення строку звернення до суду.

В обгрунтування зазначеного клопотання вказує, що ОСОБА_1 претендувала на посаду державного реєстратора відділу з питань надання адміністративних послуг виконавчого комітету Гостомельської селищної ради, однак за своїм статусом Гостомельська селищна рада є органом місцевого самоврядування та органом, що приймає на публічну службу. На думку позивача державний реєстратор відділу з питань надання адміністративних послуг виконавчого комітету є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

На думку позивача Міністерство юстиції України є центральним державним органом, що у даному випадку по відношенню до ОСОБА_1 не здійснює прийняття на публічну службу будь-якої посадової особи органу місцевого самоврядування.

Наголошує на тому, що державний реєстратор перебуває у трудових відносинах з суб"єктом державної реєстрації права.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача, оскільки Міністерство юстиції України встановлює квалафікаційні вимоги (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Одною з вимог є проходження спеціальної перевірки, яку проводить Міністерство юстиції України у відповідності до Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1125).

Пунктом 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Таким чином відсутність позитивного висновку щодо проходження спеціальної перевірки є підставою для не прийняття ОСОБА_1 на посаду державного реєстратора, тобто прийняття на публічну службу.

Суд наголошує, що даний висновок є одним з етапів прийняття на публічну службу.

Також в обгрунтування зазначеної заяви про усунення недоліків зазначає, що пропус строку обумовлений пошуком адвоката, який би погодився вести справу, зібрати докази, вивчити матеріали та підготовити позовну заяву.

Однак, на думку суду, процедура пошуку адвоката для звернення до адміністративного суду не є поважною причиною, оскільки даний пошук тривав протягом шести місяців, тоді як строк звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження публічної служби встановлюється один місяць.

Щодо посилань позивача на дію каратнину по свій території України та автоматичне подовження строків звернення до адміністративного суду відповідно до п. 3 Розділу VI КАС України, а саме з 02.04.2020 до 07.07.2020, то на дамку суду вони є безпідставиними, оскільки позивач не подано обгрунтованих доказів поважності пропусту строку, у тому числі з липня 2020 року.

Суд звертає увагу, що позивачу було роз"яснено яким чином усунути недоліки позовної заяви для ефективного забезпечення захисту його порушеного права, однак позивачем не було усунуто недоліки, визначенні судом.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

В урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не було належним чином усунуто недоліки позовної заяви, у зв"язку з чим дана позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов"язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

2.Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3.Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Головенко О.Д.