Справа № 640/19357/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ № 640/19357/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ФОП ОСОБА_1 (далі також - позивач) із позовною заявою до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач, контролюючий орган), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019р. № ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019р. № ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019р. № ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.06.2019р. № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення є протиправними, а відтак підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 11.10.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначає, що під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України, а відтак відсутні підстави для скасування таких рішень та задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 17.01.1997, перебуває на податковому обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області як платник податку на додану вартість. Основним видом діяльності позивача є код КВЕД 46.38.

На підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 21.02.2019р. №2293, направлення ГУ ДФС у м. Києві від 15.03.2019 №492/26-15-42-04 та №493/26-15-42-04 на проведення документальної планової виїзної перевірки, наказу ГУ ДФС у м. Києві від 27.03.2019 №3725 про продовження перевірки, відповідачем проведено перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатом якої складено акт від 11.04.2019р. № 826/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1 "Про результати документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р., дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р.".

Так, у висновках вищезазначеного акта перевірки зазначено, зокрема, про порушення позивачем вимог:

1) п.44.1, п.44.3 ст.44 ПК України - книгу обліку доходів та витрат на перевірку не надано;

2) п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України - визначено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 о 31.12.2018 на загальну суму 79 821,08 грн., в т.ч. за 2017 рік - 45 161,45 грн., за 2018 рік - 34 659,63 грн.;

3) п.161 Підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, внаслідок чого визначено податкові зобов`язання по військовому збору за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 на загальну суму - 6 653,76 грн., в т.ч. за 2017 рік - 3 765,46 грн., за 2018 рік - 2 888,30 грн.;

4) п.119.2 ст.119, п.176.2 «б» ст.176 ПК України, податкову звітність про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків (форма 1-ДФ) за ІІ квартал 2018 року подано до ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві з порушенням граничних строків подання;

5) п.п.4 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464 - звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску Додаток №5 Таблиця №1 за 2018 рік подано з порушенням граничних строків подання;

6) п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, внаслідок чого визначено податкові зобов`язання з ПДВ за 2018 рік, що підлягають сплаті, на загальну суму 54 630,00 грн., в тому числі за березень 2018 - 7 780,00 грн., за квітень 2018 - 90,00 грн., за травень 2018 - 1 387,00 грн., за червень 2018 - 11 154,00 грн., за жовтень 2018 - 157,00 грн., за листопад 2018 - 140,00 грн., за грудень 2018 - 19 471,00 грн.;

7) п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, не складено та не зареєстровано в ЄРПН зведені податкові накладні за товарами / послугами (маркетингові послуги), щодо яких суми податку були включені до складу податкового кредиту та використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку;

8) п.16.1.7 п.16.1 ст.16 ПК України не подано до податкового органу за місцем реєстрації повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність за формою №20-ОПП.

На підставі вищезазначених висновків Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві 11.06.2019р. винесено податкові повідомлення рішення:

- № , яким за порушення п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, збільшено суму податкового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 119 731,62 грн. (за податковим зобов`язанням 79 821,08 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 39 910,54 грн.)

- №, яким за порушення п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 81 945,00 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням 54 630,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 27 315,00 грн.

- №, яким за затримку реєстрації податкових накладних застосовано штраф - 27 315,00 грн.

- №, яким збільшено грошове зобов`язання з військового збору в сумі - 9980,64 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням 6653,76 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 326,88 грн.

Позивач вважаючи вищезазначені податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві протиправними звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін, суд зазначає таке.

За період з 01.01.2017 по 31.12.2019 ФОП ОСОБА_1 здійснював господарську на загальній системі оподаткування, особливості оподаткування доходів від обрання якої встановлено статтею 177 ПK України, та сплачував до бюджету самостійно розраховані платежі з податку на доходи фізичних осіб.

Відповідно до п.177.10. ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до Порядку №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення» Наказ Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 481, фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Дані Книги заповнюються у гривнях з копійками та використовуються самозайнятою особою для заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи.

На час проведення перевірки платником не надано книгу обліку доходів і витрат попри завчасного повідомлення контролюючого органу про надання необхідних документів (повідомлення від 21.02.2019 №19809/М/26-15-2-0-27, лист під розписку від 15.03.2019 №3582/М/26-15-42-04-27).

Відповідно до п.44.1, 44.3, п.44.5 ст.44 ПК України Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Станом на 11.04.2019 (час здійснення перевірки) ФОП ОСОБА_1 не було повідомлено контролюючий орган про втрату документів.

Відповідно до п.44.6 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Суд погоджується в зазначеній частині з відповідачем та його висновками в акті перевірки про те, що позивачем порушено п.44.1, п.44.3 ст.44 ПК України .

Пунктом 177.4 ст.177 ПК України визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (п.44.1 ст.44 ПК України).

Оскільки до перевірки позивачем не надано книгу обліку доходів та витрат, вартість документально підтверджених витрат, пов`язаних з отриманням доходів за результатами перевірки формувалась на підставі наданих до перевірки первинних документів та виписок по розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 відкритому в AT "Прокредит Банк», по розрахунковому рахунку № НОМЕР_3 відкритому в AT "Прокредит Банк», по розрахунковому рахунку № НОМЕР_4 відкритому в ПАТ "Банк Восток», по розрахунковому рахунку № НОМЕР_5 відкритому в AT КБ «Приват Банк», актів виконаних робіт (наданих послуг), прибуткових касових ордерів, чеків з урахуванням вимог п.177.4 ст.177 ПK України.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, відображених у податковій декларації про майновий стан i доходи за 2017-2018 роки, що пов`язані з веденням господарської діяльності, встановлено пx завищення на загальну суму - 443 450,45 грн., в т.ч. за 2017 рік - на 250 896,96 грн., за 2018 рік - на 192 55,49 грн.

Завищення вартості витрат, зазначених у податкових деклараціях про майновий стан та доходи за 2017 рік у сумі 250 896,96 грн. та за 2018 рік у сумі 36 897,15 грн., виникло внаслідок включення до вартості придбаних товарно-матеріальних цінностей (риби), що реалізовані a6o використані у виробництві продукції, придбання яких не підтверджено документально.

Крім того, ФОП у податковій декларації про майновий стан та доходи за 2018 рік завищено розмір інших витрат в сумі 155 656,34 грн., внаслідок включення до складу інших витрат витрати, які не підтверджені первинними документами, що призвело до завищення позивачем валових витрат на суму 443 450,45 грн., за 2017 - 250 796,96 грн., за 2018 - 192 553,49 грн.

Також перевіркою встановлено порушення п.п.177.2 та п.п.177.4 ст.177 ПК України, що призвело до заниження визначеного до сплати в бюджет податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 79 821,08 грн., за 2017 - 45 161,45 грн., за 2018 - 34 659,63 грн.

Суд погоджується з такими висновками контролюючого органу, оскільки оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування закріплюються ст.177 ПК України. Так, п.177.1. Доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 167.1. ст.167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності за період з 01.01.2017 по 31.12.2018. За наслідками перевірки чистий оподатковуваний дохід за 2017 року складає 3 233 700,36 грн. (*18% = 582 066,06 грн.).

У свою чергу, позивачем визначено до сплати податок на доходи фізичних осіб за 2017 рік в сумі - 536 904,61 грн.

За результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 визначено податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб у сумі 45 161,45 грн. за 2017 рік та встановлено, що позивачем занижено податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 на 79 821,08 грн.

Крім того, позивачем не документально не підтверджено взаємовідносини з ТОВ «Новус Україна» (замовник), згідно Договору про надання послуг від 01.01.2018 №А9, та не нараховано податкові зобов`язання по операціях з придбання товарв/послуг, що не використовуються в оподатковуваних операціях в межах діяльності платника за 2018 рік у сумі 53 426,00 грн., за березень 2018 - 7780,00 грн., травень 2018 - 1200,00 грн., червень 018 - 11077,00 грн., вересень 2018 - 14058,00 грн., грудень - 2018 - 19311,00 грн. відповідно до отриманих податкових накладних.

Крім того, позивачем не складено, зареєстровано в ЄРПН в терміни, встановлені ПК України, зведені податкові накладні за товарами/послугами щодо яких суми податку були включені до складу податкового кредиту та використані в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, що є порушенням п.198.5 ст.198 ПК України. Зазначене підтверджує заниження позивачем військового збору на загальну суму - 6 653,76 грн., за 2017 рік - 3 765,46 грн, за 2018 - 2 888,30 грн.

Суд погоджується з висновком контролюючого органу, що ФОП ОСОБА_1 не своєчасно сплатив суму узгоджених податкових зобов`язань по військовому збору, визначених податковою декларацією про майновий стан і доходи від 07.03.2019 №.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного та системного аналізу положень законодавства України та наданих учасниками справи доказів, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат також відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволені адміністративного позову.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій