Справа № 367/4051/20
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/4051/20
Провадження №2-а/367/314/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л.П.

за участі секретаря с/з Бабаковій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді адміністративну справу за позовом Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання протиправною та скасування постанов про накладення штрафу, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження державного виконавця від 15.06.2020 р. у виконавчому провадженні № 58699317,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.06.2020 року Управлінням праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради (далі - Позивач) отримано Постанови державного виконавця Сютко Ярослави Ігорівни (далі - Відповідач) від 15.06.2020 року про накладення штрафу на Управління праці у розмірі 5100,00 грн., про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн., всього на суму - 24292,00 грн. (ВП № 58699317) при примусовому виконанні виконавчого листа № 367/8424/17 від 05.02.2019 року Ірпінського міського суду Київської області про стягнення з Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради на користь ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, за 2017 рік, за невиконання рішення суду.

З вказаними Постановами Державного виконавця Сютко Я.І. від 15.06.2020 р. Позивач не погоджується.

Вважають, що дії Відповідача щодо прийняття цих Постанов є неправомірними, державний виконавець безпідставно виніс вказані Постанови, а тому вони підлягають скасуванню з наступних підстав.

Вказують, що 05.06.2020 р. у відповідь на вимогу № 5113-4 від 26.05.2020 року державного виконавця Сютко Я.І. про виплату допомоги до 5 травня ОСОБА_1 , за 2017 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, Позивач повідомив Відповідача, що дана виплата не може бути проведена, оскільки згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Проте, такі бюджетні призначення відсутні.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 р. № 223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у 2017 році встановлена разова грошова допомога до 5 травня інвалідам війни 2 групи у розмірі 3 100,00 грн. Тому, згідно списків, поданих Ірпінським об`єднаним Управлінням Пенсійного фонду України в 2017 році ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога до 5 травня в розмірі 3100,00 грн. шляхом перерахування на його особовий рахунок.

Стверджують, що відсутність відповідного бюджетного фінансування та коштів на виплату разової щорічної допомоги для Позивача є поважною причиною, що унеможливлює проведення відповідних виплат.

Вказують, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, проте сума вказана Відповідачем в Постанові про стягнення виконавчого збору (18892,00 грн.) явно перевищує суму, що підлягає примусовому стягненню.

Зазначають, що виплата ОСОБА_1 , згідно рішення Ірпінського міського суду від 28.12.2017 рам (справа № 367/8424/17) становить 8 мінімальних пенсій за віком, за 2017 рік, тобто 1247 грн,00 грн. (мінімальна пенсія за віком на момент виплати у 2017 році) * 8 = 9976,00 грн. - 3100 грн.(проведена виплата) = 6876,00 грн. (залишок невиплаченої суми). Тобто, 10 % від суми, що підлягає примусовому стягненню становить 687,60 грн.

Крім того, звертають увагу, що згідно п. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Позивач стверджує, що проводити соціальні виплати згідно судових рішень та сплачувати штрафи, виконавчий збір, витрати виконавчого провадження за їх невиконання не має можливості. Тобто, оскаржувані Постанови є незаконними, оскільки судове рішення не виконується з поважних причин, а саме через відсутність державного фінансування.

Тобто, списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів. Про що було повідомлено Відповідача листом від 05.06.2020 року № 1679.

Таким чином, вказують, що в діях Управління праці відсутній умисел, направлений на невиконання (ухилення) або протидію (перешкоджання) виконання судового рішення, та відповідно законних вимог державного виконавця. У ситуації що склалася, в Управління праці відсутня будь-яка можливість виконати дане судове рішення.

У зв`язку з вищевикладеним, просять суд визнати протиправними та скасувати Постанови державного виконавця Сютко Я.І. від 15.06.2020 року про накладення штрафу на Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради у розмірі 5100,00 грн., про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн., всього на суму 24292,00 грн. (виконавче провадження № 58699317).

В судове засідання позивач свого представника не направив. За змістом позовної заяви, просять справу розглядати у їх відсутнісь, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

В судове засідання відповідач свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик до суду. До суду направляли відзив на позовну заяву, за змістом якого просили в задоволені позову відмовити та справу розглядати у їх відсутність.

У відповідності до ч.1, 3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.12.2017 року про справі № 367/8424/17, визнано неправомірними дії Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області щодо не проведення перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги, до 5 травня, як інваліду війни ОСОБА_1 .

Зобов`язано Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області, місцезнаходження: Київська область, м. Буча, бул. Б.Хмельницького, 5/5А, зробити перерахунок ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , з урахуванням інфляції та індексації, та забезпечити виплату йому щорічної разової грошової допомоги, до 5 травня, згідно п.27 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-11 від 22.10.1993 року та Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 367-14 від 25.12.1998 року, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, за 2017 рік.

Стягнуто з Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради Київської області, місцезнаходження: Київська область, м. Буча, бул. Б.Хмельницького, 5/5А, на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

На виконання рішення суду стягувачу видано виконавчий лист.

15.06.2020 року державним виконавцем Сютко Я.І. винесено ряд постанов за невиконання вказаного рішення суду, а саме: постанову про накладення штрафу на Управління праці у розмірі 5100,00 грн., постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн., постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн., всього на суму - 24292,00 грн., у виконавчому провадженні № 58699317.

05.06.2020 р. у відповідь на вимогу № 5113-4 від 26.05.2020 року державного виконавця Сютко Я.І. про виплату допомоги до 5 травня ОСОБА_1 , за 2017 рік в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, Позивач повідомив Відповідача, що дана виплата не може бути проведена, оскільки згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Проте, такі бюджетні призначення відсутні.

Позивач виконує функції головного розпорядника коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

З наведеного вбачається, що до повноважень Позивача не віднесено планування доходів та видатків. Позивач проводить виплати соціальних допомог та інших виплат в межах кошторисних призначень та діє виключно в межах наданих йому повноважень. Використання коштів на цілі, що не передбачені кошторисом забороняється Бюджетним Кодексом України.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування та коштів на виплату разової щорічної допомоги для Позивача є поважною причиною, що унеможливлює проведення відповідних виплат.

Крім того, згідно п. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Аналогічна позиція, щодо незаконності накладення штрафу державним виконавцем за невиконання судового рішення у випадку відсутності коштів викладена в Ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 27.08.2014 року К/9991/45657/12.

У зв`язку з фактичною неможливістю виконання бюджетними державними органами судових рішень про стягнення, виплату коштів Верховною Радою України 05.06.2012 року було прийнято Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до положень частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тобто, списання коштів з рахунків державного органу на виконання судових рішень проводиться лише за умови наявності таких коштів. Про що було повідомлено Відповідача листом від 05.06.2020 року № 1679.

Відповідно до п. 2 розділу II прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Отже, об`єктивна відсутність виконання у повному обсязі судового рішення від 28.12.2017 року (справа № 367/8424/17) щодо стягнення з Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради на користь ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, за 2017 рік за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності з ч.5 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження", рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Виходячи зі ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оскільки, в ході судового розгляду позивачем доведено обставини, на які він посилається у позовній заяві, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2,9,77,90, 122, 123, 241-246, 251 КАС України, на підставі ст. ст. 6, 8, 9, 11, 12, 25, 30, 31, 47, 82 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Постанови державного виконавця Сютко Я.І. від 15.06.2020 року про накладення штрафу на Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради у розмірі 5100,00 грн., про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн., про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 300,00 грн., всього на суму 24292,00 грн. (виконавче провадження № 58699317).

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), , на користь Управління праці, соціального захисту та захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи Бучанської міської ради, , сплачений судовий збір в розмірі 6306,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішенн.

Суддя: Л.П. Саранюк