Справа № 420/11348/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/11348/20

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 30 жовтня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Єщенка О.В., Шляхтицького О.І.

секретар судового засідання Колесніков-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платників податків,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року Головне управління Державної податкової служби в Одеській області звернулось до суду з заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно рішення ГУ ДПС в Одеській області від 27.10.2020 року.

В обґрунтування заяви вказано, що на підставі наказу від 16.10.2020 року, направлень на перевірку виданих ГУ ДПС в Одеській області від 21.10.2020 року №3023, №3022 та №3024 з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 здійснено вихід за адресою ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Відповідачу було пред`явлено направлення на проведення перевірки від 21.10.2020 року №3023, №3022 та №3024 та наказ №5103-п «Про проведення фактичної перевірки Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 », однак платником податків було відмовлено у допуску до проведення перевірки, про що складено відповідний «Акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки» від 26.10.2020 року. Відповідачка також відмовилась від отримання копії наказу та від підпису у направленнях на перевірку, про що було складено «Акт про відмову від отримання копії наказу та від підпису у направленнях на перевірку» від 26.10.2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року, заяву Головного управління ДПС в Одеській області задоволено.

Підтверджено обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 27.10.2020 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 подано до суду апеляційну скаргу, у якій зазначено про порушення процесуальних та матеріальних норм права, що призвело до прийняття необґрунтованого судового рішення, у зв`язку з чим вона просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року по справі №420/11348/20 і прийняти нове рішення, яким відмовити у заяві про підтвердження обґрунтованості умовного арешту активів.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що положення пунктів 16.1.9, 16.1.13, 20.1.4, 20.1.9, 20.1.13 ПК України мають субсидіарний, рамковий характер, а їх конкретизація міститься в відповідних нормах інших законодавчих норм та підзаконних актів, і зокрема в пп. 80.2.2, 80.2.5 ПК України. Також, апелянт зауважила, що їй не було надано направлення на перевірку та службове посвідчення осіб, які зазначені в направленні, що слугувало підставою для не допуску до проведення перевірки, а також вказує про відсутність конкретної підстави для проведення фактичної перевірки, що в свою чергу свідчить про протиправність наказу від 16.10.2020 року № 5103-п та рішення про адміністративний арешт майна від 27.10.2020 року.

04.11.2020 року за вхід. № 21724 від відповідача за підписом представника надійшли доповнення до апеляційної скарги, у яких додатково зазначено про наявність спору про право та вказано, що такий спір може виникнути не лише до моменту розгляду заяви податкового органу судом першої інстанції, але й на стадії фактичного виконання рішення про накладення адміністративного арешту, у зв`язку із чим наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

24.11.2020 року за вхід. № 23355/20 представником відповідача надано до суду клопотання про приєднання доказу, а саме - копії ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року по справі № 420/11658/20, якою відкрито провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС в Одеській області № 5103-п від 16.10.2020 року.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, заступником начальника ГУ ДПС в Одеській області виданий наказ №5103-п від 16.10.2020 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» в період з 22.10.2020 року, тривалістю 10 діб (а.с.8) за період діяльності з 15.11.2019р. по дату фактичної перевірки.

На підставі наказу від 16.10.2020 року, направлень на перевірку виданих ГУ ДПС в Одеській області від 21.10.2020 року №3023, №3022 та №3024 (а.с.9-11) з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у частині обліку, виробництва, зберігання та транспонування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірними-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку посадовими особами позивача було здійснено вихід за адресою ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

26.10.2020 року відповідачу було пред`явлено направлення на проведення перевірки від 21.10.2020 року №3023, №3022 та №3024 та наказ №5103-п «Про проведення фактичної перевірки Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 . Проте, відповідачем було відмовлено у допуску до проведення перевірки, про що було складено «Акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки» від 26.10.2020 року о 14год. 20хвил (а.с.13).

Відповідачка також відмовилась від отримання копії наказу та від підписання направлення на проведення фактичної перевірки, про що було складено Акт про відмову від отримання копії наказу та від підпису у направленнях на перевірку від 26.10.2020 року о 14год. 10хв. (а.с.14).

Водночас, на Акті відмови від допуску до перевірки наявний напис з підписом відповідачки «незаконность проведения проверки».

За даним фактом 27.10.2020 року за №332/11/15-32-07-05-06 начальник відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області подав на ім`я заступника начальника Звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (а.с.12).

27.10.2020 року об 11 годині 50 хвилин заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 на підставі п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 Податкового кодексу України (а.с.7).

Пунктом 2 даного Рішення ухвалено надіслати рішення з вимогою заборони реалізації права власності на майно ФОП без обов`язкового попереднього отримання дозволу уповноваженої особи ГУДПС в Одеській області на здійснення будь-якої операції з майном.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду із заявою в порядку п.2 ч.1 ст.283 КАС України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано документальне підтвердження дотримання порядку призначення фактичної перевірки та обґрунтована необхідність застосування умовного адміністративного арешту майна, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви податкового органу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду необхідно скасувати, з наступних підстав.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 94.1 ст. 94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Як встановлено пп. 94.2.3 п.94.2 ст. 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Адміністративний арешт майна, за змістом п. 94.3 ст. 94 ПК України, полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені в пункті 94.5 цієї статті.

Згідно з п. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків (п. 2 ч.1 ст. 283 КАС України).

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 283 КАС України, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право в контексті зазначеної норми, на думку колегії суддів, має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України. Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для звернення до суду із відповідною заявою.

При цьому наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлено після відкриття провадження у справі за відповідною заявою.

Слід зазначити, що КАС України не містить переліку будь-яких критеріїв незгоди з рішенням контролюючого органу як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд оцінює наявність існування такого спору з огляду на спосіб вираження відповідної незгоди учасником провадження. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу необхідних дій для відновлення порушеного права.

Апеляційним судом встановлено, що 26.10.2020 року подовими особами ГУ ДПС в Одеській області, на підставі ст.. 20, пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями), відповідно до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 16.10.2020 року № 5103-п, здійснено заходи щодо проведення фактичної перевірки ФП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », однак відповідачка відмовила посадовим особам податкового органу у допуску до проведення фактичної перевірки, про що складено відповідний акт.

27.10.2020 року заступником начальника ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення, яким вирішено застосувати умовний адміністративний арешт майна відповідачки в порядку підпункту пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 було подано до Одеського окружного адміністративного суду позов про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС в Одеській області № 5103-п від 16.10.2020 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року, у справі № 420/11658/20, прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за позовною заявою ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС в Одеській області № 5103-п від 16.10.2020 року.

Між тим, звернення до суду із заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту випливає з правовідносин, які виникли у зв`язку з недопуском до проведення фактичної перевірки на підставі вищезазначеного наказу.

Відтак, на переконання колегії суддів, незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про проведення фактичної перевірки) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною зокрема у постановах від 14 листопада 2018 року (справа №818/907/16), від 25 січня 2019 року (справа №808/2981/14), від 28.11.2019 року (справа № 640/9094/19) де Верховним Судом відзначалось, що незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про проведення фактичної перевірки) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах.

За вимогами ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, враховує вказані висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Приймаючи до уваги те, що відповідачка у справі - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 заперечує законність проведення перевірки, недопуск до проведення якої в свою чергу зумовив звернення ГУ ДПС в Одеській області із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна відповідачки та звернулась з цього приводу до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу ГУ ДПС в Одеській області № 5103-п від 16.10.2020 року, колегія суддів вбачає між сторонами наявність на даний час спору про право.

При цьому, апеляційний суд вважає, що існування у спірних правовідносинах спору про право виключає можливість розгляду та вирішення заяви у справах за зверненням контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків в порядку ст. 283 КАС України та є підставою для закриття провадження у цій справі.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за зверненням органу доходів і зборів на підставі заяви такого органу.

Апеляційний суд роз`яснює, що відповідні вимоги ГУ ДПС в Одеській області підлягають розгляду в адміністративних судах України в загальному порядку позовного провадження.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.02.2019 року у справі № 640/20138/18.

Стосовно доводів відповідачки про відсутність підстав для застосування умовного адміністративного арешту майна судова колегія зазначає, що правова оцінка таким доводам наразі не надається, оскільки ці доводи стосуються суті предмету спору, на даний момент є передчасними та будуть розглядатись в рамках спору, заявленого (у разі його заявлення) податковим органом до суб`єкту підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і відповідно до ч.1 ст.319 КАС України є підставою для скасування судового рішення із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 238,283,315,317, 319 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року у справі № 420/11348/20 - скасувати.

Провадження у справі № 420/11348/20 за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платників податків - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 04 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Єщенко О.В. Шляхтицький О.І.