Справа № 200/10054/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 р. Справа№200/10054/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Зелинського, 27-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, управління),в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №25 від 22 січня 2020 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника;

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області перевести ОСОБА_1 з 16 січня 2020 року з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що має право на призначення пенсії по втраті годувальника, оскільки на час звернення до ПФУ із заявою досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вважає, що відповідач протиправно прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, порушуючи її конституційні права на пенсійне забезпечення, оскільки нею були надані всі документи, для переведення її з пенсії за віком на пенсію за втратою годувальника.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. справи 17).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

01 грудня 2020 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

У відзиві відповідач зазначив, що 16 січня 2020 року позивач звернулась до управління з відповідною заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі тексту - ЗУ № 1058) на пенсію по втраті годувальника.

Відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005р. № 22-1 (зі змінами) до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, зокрема, надаються такі документи: свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим, довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності) та документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У зв`язку із набуттям чинності змін до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та наказу МВС від 22.11.2012 № 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», до Державної міграційної служби (ДМС) перейшли повноваження по реєстрації та веденню обліку громадян.

У разі неможливості надати необхідні документи факт перебування на утриманні померлого годувальника, як в даному випадку, встановлюється у судовому порядку.

За таких обставин, було вирішено відмовити ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка відповідно до статті 36 Закону № 1058.

На підставі чого, управління не мало підстав для призначення пенсії позивачу у зв`язку з втратою годувальника,згідно статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На підставі чого просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 27-29).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянинкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (арк. справи 7).

Позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 26 червня 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (арк. справи 12).

З свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 від 21 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (арк. справи 10).

З матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2020 року позивач звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника,у зв`язку з втратою годувальника після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. справи 37).

Рішенням № 25 від 22 січня 2020 року відповідачем прийнято рішення про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника у зв`язку з ненаданням позивачем документу, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї (довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). У зв`язку із набуттям чинності змін до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та наказу МВС від 22.11.2012 № 1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», до Державної міграційної служби (ДМС) перейшли повноваження по реєстрації та веденню обліку громадян (арк. справи 8-9).

Отже, спір між сторонами пов`язаний із вирішенням питання правомірності відмови у переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника з підстав ненадання позивачем довідки з місця проживання разом із годувальником за однією адресою по день його смерті та ненадання документів на підтвердження факту перебування на утриманні померлого годувальника, встановленого у судовому порядку.

26 листопада 2020 року від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого зазначив, що рішення про відмову в переведенні пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника від 22 січня 2020 року позивачу було направлено на його адресу у січні 2020 року. На підтвердження цього надав реєстр про відправлення листів, де у пункті № 313 зазначена адреса позивача: вул. Троїцька, 44-107, отже вважає що позивачем були пропущені процесуальні строки звернення до суду із даним позовом (арк. справи 22-23).

Вирішуючи клопотання щодо строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач. у позовній заяві просить поновити строк звернення до суду, посилаючись, що спірне рішення нею було отримано поштою лише у червні 2020 рокую До цього часу їй не було відмово про існування спірного рішення.

При відкритті провадження судом було витребувано у відповідача докази направлення позивачу рішення від 08.10.2019 року №3765 про відмову в призначенні пенсії та докази отримання позивачем відповідного рішення.

Відповідачем до суду подано копію реєстру відправлених листів від 22 січня 2020 року, проте доказів отримання позивачем спірного рішення у матеріалах справи відсутні.

Отже у суду відсутні переконливі докази щодо дати отримання позивачем спірного рішення.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позивачем не пропущений строк звернення до суду з позовом.

04 грудня 2020 року відповідачем подані додаткові письмові пояснення по справі, в яких відповідач зазначив, що до заяви про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, позивачем надано довідку КСН «Найдьонівка» № 2 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщення/будинку осіб. Оскільки довідка була видана за формою відповідно до наказу Мінпраці та соціальної політики від 22 липня 2003 року № 204. Відповідач зазначив, що рішенням Маріупольської міської ради від 25.04.2018 року № 7/30-2619, надано право Комітетам самоорганізації населення видати Акти про фактичне місце проживання (форма актів затверджена Рішенням міської ради), у зв`язку з чим, позивача було повідомлено про необхідність надання акту на підтвердження факту сумісного проживання з годувальником. Оскільки позивачем не надано акту на підтвердження факту перебування на утриманні, рішенням управління, позивачу відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника (арк. справи 34-36).

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Загальні умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені в статті 36 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. При цьому згідно з п. 2 ч. 2 статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частини 1 статті 37 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на одного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, довічно.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Пунктом 2.3 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків; 2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; 3) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); 4) свідоцтво про смерть годувальника; 5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим; 6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання; 7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; 8) документи про місце проживання (реєстрації); 9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; 10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону.

Пунктом 2.11 наведеного порядку визначено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно пункту 4.2 Порядку 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Пунктом 4.3. Порядку передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності); свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім або оголошення його померлим; документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісні відсутнім або оголошення його померлим; довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закон навчаються за денною формою навчання; довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника; експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника); документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Позивач у позовній заяві зазначає, що разом із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника надала довідку про склад сім`ї від 27 серпня 2019 року № 12, видану КСН «Найдьонівка», згідно до якої зазначено, що вона мешкала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 за однією адресою по час смерті останнього.

Згідно представленої позивачем довідки про склад сім`ї зареєстрованих у житловому приміщенні за № 12 від 27 серпня 2019 року, склад сім`ї складає: ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_2 - чоловік. В зазначеній довідці указано: на дату смерті мешкали за однією адресою: АДРЕСА_4 (арк. справи 13).

Окрім того, позивачем надані довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, з яких вбачається, що позивач та її померлий чоловік переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції за адресою: АДРЕСА_5 (арк. справи 11).

З представленої відповідачем копії рішення Маріупольської міської ради від 25 квітня 2018 року за вихідним № 7/30-2619, на яке посилається у своїх письмових доводах відповідач, КСН (комітет самоорганізації населення) може складати довідку про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні,будинку осіб за формою, затвердженою Міністерством праці та соціальної політики України від 22.07.2003 року № 204. В пункті 4 зазначеного рішення,зазначено, що за вимогою мешканців КСН мають право видавати акт обстеження матеріально-побутових умов та актів про фактичне проживання (арк. справи 40-41).

Виходячи зі змісту пункту 2.11 Порядку 22-1, документами, що можуть підтверджувати факт перебування на утримання померлого годувальника, серед інших, є документи про склад сім`ї, що видані за місцем реєстрації, або документи щодо реєстрації особи із померлим годувальником за однією адресою.

З огляду на викладене, подані позивачем документи для призначення пенсії по втраті годувальника досліджені відповідачем неповно та не всебічно, оскільки документом на підтвердження сумісного проживання є довідка житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідка органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка визначена постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, яка була надана відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 22 липня 2003 року за № 204.

Тобто, довідка з місця реєстрації про проживання разом із померлим є документом, на підставі якого можна встановити перебування особи на утриманні померлого.

За приписами частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені судом обставини під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в переведенні пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника свідчить про його невідповідність вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 14 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органом, який призначає пенсії є Пенсійний фонд.

Як встановлено, саме до повноважень Пенсійного органу віднесено вирішення питання щодо призначення пенсії.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм закону, слід зазначити, що суд не є тим органом, якому надані повноваження в сфері призначення пенсій. Суд не може підміняти компетентний орган, не може перебирати на себе функції призначення пенсії та самостійно призначити пенсію позивачу відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки такі повноваження не входять до компетенції судів.

Відтак, такі повноваження є дискреційними, тобто такими, які дають можливість на власний розсуд суб`єкту владних повноважень визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень, передбачених нормативно-правовим актом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області перевести позивача з пенсії за віком на пенсію по втрату годувальника, задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою забезпечення ефективного судового захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути подану позивачем заяву про призначення пенсії по втраті годувальника від 16 січня 2020 року, з урахуванням встановлених обставин у справі.

З огляду на наведене, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією ПриватБанку про сплату від 22 вересня 2020 року (арк. справи 14).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 576,30 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Зелинського, 27-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №25 від 22 січня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (за юридичною адресою: 87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Зелинського, 27-А, )повторно розглянути заяву № 626 ОСОБА_1 від 16 січня 2020 року про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, з урахуванням встановлених судом обставин.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (за юридичною адресою: 87500, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Зелинського, 27-А, ) судовий збір у розмірі576,30 грн. (п`ятсот сімдесят шість гривень 30 копійок) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 04 грудня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко