Справа № 160/9794/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року Справа № 160/9794/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла направлена засобами поштового зв`язку позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсії №15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області б/н від 10.03.2020 р. про відмову в перерахунку пенсії за нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 23.12.2019 р. про призначення пенсії відповідно до абзацу 4 пункту 4 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи з 12.03.1990 р. по 08.05,1990 р., з 07.05.1992 р. по 24.08.1994 р. - на підприємстві ВСП Шахти Ніканор-Нова ДП Луганськвугілля, з 30.08.1994 р. по 14.05.1996 р. на підприємстві ДП Орджонікідзевугілля, шахта Ольховатська.
Позовна заява обґрунтована протиправною відмовою відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача періоди роботи з 12.03.1990 р. по 08.05.1990 р., з 07.05.1992 р. по 24.08.1994 р. - на підприємстві ВСП Шахти Ніканор-Нова ДП Луганськвугілля, з 30.08.1994 р. по 14.05.1996 р. на підприємстві ДП Орджонікідзевугілля, шахта Ольховатська та, як наслідок, у перерахунку пенсії позивача. Так, позивач зазначає, що згідно записів в його трудовій книжці з 12.03.1990 року по 08.05.1990 року - працював за професією електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею, з 07.05.1992 року по 24.08.1994 року - працював за професією електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею, з 30.08.1994 року по 14.05.1996 року - працював за професією прохідник з повним робочим днем в шахті. Водночас, при зверненні до відділу з питань перерахунків пенсії №15 (сервісний центр) управлінням обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, позивачу було роз`яснено, що довідки які він надав, не будуть взяті до уваги, у зв`язку з відсутністю інформації про атестацію посад на підприємстві відповідно до порядку застосування Списків № 1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відсутні історичні довідки про перейменування підприємств. Підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/9794/20 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №160/9794/20 за вищезазначеним позовом, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження) згідно ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта Серії НОМЕР_2 , виданий Перевальським РВ УМВС України в Луганській області, 07 травня 1997 року, знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію.
23 грудня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій вказаний вид перерахунку: зміна надбавки, стаж 15 років під землею, що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах справи.
Рішенням Відділу з питань перерахунків пенсій № 15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.03.2020 року позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії відповідно до заяви від 23.12.2019.

Відділом з питань перерахунків пенсій № 15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено лист від 19.03.2020 р. № 0400-0320-8/10248, яким повідомлено про відмову у перерахунку пенсії. Як на підставу відмови, відповідачем вказано, що згідно записів в трудовій книжці період з 30.08.1994 року по 15.05.1996 року та уточнюючих довідок № 68 від 05.07.2014 року та № 68 від 05.07.2014 року, які надані позивачем, останній працював на шахті «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» на посаді «прохідник підземний» та виконував роботу за професією з повним робочим днем в шахті, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах. До пільгового стажу роботи позивачу не зараховано період з 30.08.1994 року по 15.05.1996 року у зв`язку з відсутністю інформації про атестацію посад на підприємстві відповідно до порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 року та у зв`язку з відсутністю історичної довідки про перейменування підприємства. Відділом з питань перерахунків пенсій №15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено запити від 03.01.2020 року №10/03.20- 11 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо проведення зустрічної перевірки періоду роботи у СП «Шахти Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» та від 03.01.2020 року №11/03.20-11 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ щодо проведення зустрічної перевірки періоду роботи у ВСП «Шахти Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля». 05.03.2020 року отримано відповідь №2951/02-3 від 04.03.2020 року від Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій повідомляється, що проведення зустрічної перевірки залишено без розгляду, оскільки згідно Указу Президента України від 07.02.2019 року №32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частини їх територій, тимчасово окупованих в Донецькій та Луганській областях» смт. Ольховатка (територіальне розташування підприємства) знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, де органи державної влади тимчасово не виконують свої повноваження та не мають доступу до архівних сховищ. Накази про атестацію посад на шахті «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» та довідки про перейменування підприємства не надані. Станом на 10.03.2020 року відповіді від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Київ відповіді не надійшло. Згідно наявних у пенсійній справі довідок станом на 28.12.2019 року стаж позивача на підземних роботах складає 13 років 4 місяців 8 днів, загальний стаж 35 років 6 місяців 1 день. У зв`язку з викладеним, відповідачем рішенням від 10.03.2020 року відмовлено позивачу у перерахунку пенсії відповідно до абзацу 4 пункту 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись з отриманою відмовою в перерахунку пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до абзацу 4 пункту 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 09.09.2008 року №345-VI (далі Закон №345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до ст.1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно зі ст.8 Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 28 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Аналіз наведених норм свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

До того ж, з огляду на положення наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону №345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Відповідно до п. 3, п. 4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10, що діяв до 11 березня 1994 року, Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, що діяв до 16 січня 2003 року, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Таким чином, професії та посади, за якими працював позивач, віднесені до Списку №1.

За положеннями статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , наданої до суду, убачається, що ОСОБА_1 у спірні періоди займав наступні посади:

-з 12.03.1990 р. по 08.05.1990 р. електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею на шахті «Никанор» п/о «Ворошиловградвугілля»;

-з 07.05.1992 р. по 24.08.1994 р. - електрослюсар підземний з повним робочим днем під землею на шахті «Никанор» п/о «Луганськвугілля»;

-з 30.08.1994 р. по 03.10.1995 р. учень проходчика на шахті «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля»;

- з 03.10.1995 р. по 14.05.1996 р. - проходчик на шахті «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля»

Відповідно до 2.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про перерахунок пенсії подаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Відповідно до записів трудової книжки, позивач за спірні періоди працював на шахті «Ніканор» п/о «Ворошиловградвугілля», шахті «Ніканор» п/о «Луганськвугілля» та шахті «Ольховатська» «Орджонікідзевугілля» з повним робочим днем на підземних роботах.

Отже, записів у трудовій книжці позивача достатньо для підтвердження стажу роботи, оскільки вони виконані належними посадовими особами, засвідчені підписом та скріплені печатками, крім того в трудовій книжці зазначені періоди роботи, назви професій, що не спростовано відповідачем під час судового розгляду справи.

Крім того, на підтвердження пільгового стажу роботи на шахті «Ольховатська» ДП «Орджонікідзевугілля» позивачем було надано довідку №193 від 04.07.2014р., №68 від 05.07.2014р. видану вказаним підприємством, довідку №5-1172 та № 5-1174, № 5-1177, № 5-1173, №5-1176, №5-1175 від 09.10.2014 на підтвердження пільгового стажу роботи на шахті «Ніканор», а також копії наказів та додатків до наказів про атестацію робочих місць.

Слід зазначити, що за змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно з п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При цьому, п.11 Порядку №442 (в редакції, що діяла в спірний період) передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.

Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 1, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Атестація має проводитися у передбачені п.4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

В тому числі, позивачем надано копію довідки, виданої шахтою «Ніканор-Нова» 09.10.2014р. №5-1172, з якої вбачається, що згідно з наказом ВО «Луганськвугілля» №177 від 21.10.1996р. у зв`язку з впорядкуванням робіт по закриттю шахти «Ніканор» та будівництву шахти «Ніканор-Нова» - шахта «Ніканор-Нова» виділена як структурний підрозділ з 21.10.1996р.

З приводу посилання відповідача на неможливість здійснення перевірки з метою підтвердження періодів роботи позивача на підприємствах ВСП «Шахта Ніканор-Нова» ДП «Луганськвугілля» та ДП «Орджонікідзевугілля» шахта «Ольховатська», оскільки останні розміщені на тимчасово окупованій території Україні, суд зазначає наступне.

За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Так, трудовий стаж позивач набув у період, коли населений пункт, на території якого підприємства здійснюють господарську діяльність, перебував під контролем української влади, і зазначені підприємства також утворено відповідно до законодавства України.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи, у зв`язку з наданням зазначених довідок підприємствами, що знаходяться на території, непідконтрольній українській владі.

Разом з цим, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства та які достатні для здійснення перерахунку пенсії.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах на підставі його заяви від 23.12.2019 року є протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840,80 гривень.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсії №15 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області б/н від 10.03.2020 р. про відмову в перерахунку пенсії за нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву від 23.12.2019 р. про призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до абзацу 4 пункту 4 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоди роботи ОСОБА_1 з 12.03.1990 р. по 08.05.1990 р., з 07.05.1992 р. по 24.08.1994 р. - на підприємстві ВСП Шахти Ніканор-Нова ДП Луганськвугілля, з 30.08.1994 р. по 14.05.1996 р. на підприємстві ДП Орджонікідзевугілля, шахта Ольховатська.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (59094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 840, 80 гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко