Справа № 241/1712/20
Суддя: Молонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

241/1712/20
2-а/241/39/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020 року Першотравневий районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Молонової Ю.В.,

при секретарі Орчелота І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Мангуш адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника відділення начальника зв`язку відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних Скорика Андрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 23.09.2020 звернулася до суду із позовом до відповідача виконуючого обов`язки начальника відділення начальника зв`язку відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних Скорика А.С.про скасування постанови №00107 від 14.09.2020 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Позовна заява мотивована тим, що постановою в.о. начальника відділення - начальником зв`язку впс «Мілове» ім. В. Банних лейтенантом Скориком А.С. № 000107 від 14 вересня 2020 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, а саме за здійснення в`їзду-виїзду з тимчасово окупованої території України на територію України. Під час перетину кордону люди у формі перевірили у неї документи, ставили офіційні відмітки, що вона перетинає кордон держави, перевіряли її речі і в неї не виникало сумнівів, що вона може щось порушувати та вважала, що проходить митний кордон. 14.09.2020 о 15 годині 10 хвилин під час перетину кордону України «Мілове» працівники контрольного пункту повідомили їй, що вона вчинила порушення перетину кордону. Так, 14.09.2020 о 15 годині 10 хвилин під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» було виявлено, що вона 13.09.2020 о 14:00 перетинала державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України «Маринівка», чим порушила вимоги п. 3 постанови КМУ № 815 від 17.07.2019 року «Про затвердження Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 204-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складанні адміністративного протоколу вона надала усне пояснення з яких причин нею спільно із співмешканцем ОСОБА_2 було перетнуто державний кордон в пункті пропуску «Маринівка» Донецької області в напрямку РФ і в подальшому вони попрямували до України. Вона також повідомила про те, що у неї із співмешканцем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина і вони хочуть отримати свідоцтво про народження українського зразка та паспорти громадян України для виїзду за кордон, а також повідомили, що вони виявили бажання проживати на контрольованій українській владі території України.

Вона не погоджується із зазначеним рішенням, бо вважає себе невинною, постанову № 00107 від 14 вересня 2020 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права. Зазначає, що вона має посвідку внутрішньо переміщеної особи та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та поверталась за місцем її реєстрації як внутрішня переміщена особа, оскільки вона виявила бажання проживати на контрольованій українській владі території України.

Просить скасувати постанову № 000107 від 14 вересня 2020 року, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Ухвалою суду від 25.09.2020 відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

25.09.2020 сторонам надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву.

У визначений в ухвалі строк відповідач відзив не подав, будь-яких заяв з обґрунтовуванням поважності причин неподання відзиву до суду не надходило, що за змістом ч. 4 ст. 159 КАС України кваліфікується судом, як визнання позову.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7). З 16.09.2020 позивачка взята на облік як внутрішньо переміщена особа та має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №1451- від 16.09.2020, що видана УСЗН Мангушської райдержадміністрації (а.с. 9).

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 000107 від 14.09.2020 ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст. 204-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1700 грн. за те, що 14.09.2020 о 15 годині 10 хвилин під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» було виявлено, що вона 13.09.2020 о 14:00 перетинала державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий пункт пропуску через державний кордон України «Маринівка» (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.204-2 КУпАП, порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові не зазначено жодного доказу наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 перетнула державний кордон України з тимчасово окупованих територій України до Російської Федерації через тимчасово непрацюючий КПП «Маринівка».

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення є недоведеним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено, що у діях позивача ОСОБА_1 14.09.2020 при перетині Державного кордону України був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, викладені ОСОБА_1 в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 т. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 420,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 73-77, 139, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 33, 247, 251, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника відділення начальника зв`язку відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних Скорика Андрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову виконуючого обов`язки начальника відділення начальника зв`язку відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних Скорика Андрія Сергійовича № 000107 від 14 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної прикордонної служби України Східного регіонального управління Луганського Прикордонного загону ВПС «Мілове» ім. В.Банних (місце розташування за адресою: вул. Міловська, б. 58, смт Мілове Міловського району Луганської області, 92500) на користь ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 420 (чотириста двадцять ) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Суддя Ю.В. Молонова