Справа № 240/18787/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Житомир справа № 240/18787/20

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в підтвердженні робочих періодів як стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 21.08.1992р. по 02.01.2000р. на посаді машиніста бурової установки Торчинського кар`єру СК СП «КОМЕТА» та машиніста бурових установок Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», з 03.01.2000р. по 30.09.2006р. бурильника шпурів Маславського кар`єру та з 01.10.2006р. по 28.05.2009р. майстра гірничим Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`якове державне пенсійне страхування»;

- відшкодувати за рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сплачений мною судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з питань підтвердження стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, при від 05.08.2020р. № 169 було частково задоволено заяву та підтверджено періоди роботи позивача машиністом бурової установки СК СП «КОМЕТА» з 09.06.1992р. по 01.01.1997р. та майстром гірничим Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА» з 29.05.2009р, по 28.02.2013р., які зараховуються до стажу на пільгових умовах відповідно п.п. 2 п. 2 ст. 114 розділу Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, позивачу було відмовлено в підтвердженні періодів роботи як стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, з 21.08.1992 р. по 02.01.2000р. на посаді машиніст бурової установки Торчинського кар`єру СК СП «КОМЕТА» та машиністом бурових установок Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», з 03.01.2000р. по 30.09.2006р. бурильником шпурів Маславського кар`єру та з 01.10.2006р. по 28.05.2009р. майстром гірничим Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА». Підставою для наведеної відмови слугувало відсутність відомостей про результати атестації даних робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 03.11.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Через відділ документального забезпечення суду 02.02.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування якого зазначив, що Згідно поданих документів, страховий стаж позивача становить 35 років 9 місяців 8 днів, з них стаж, підтверджений вимогами законодавства, що дає право на зниження пенсійного віку із шкідливими і важкими умовами праці відповідно до Списку № 2 становить З роки 11 місяців 12 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.08.2020 року у призначенні пенсії позивачу відмовлено через відсутність необхідного пільгового стажу роботи - 12 років 6 місяців.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

05.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Листом від 07.08.2020 №0600-0301-8/39444 відповідач повідомив, що відмовлено у задоволенні заяви щодо підтвердження періодів роботи як стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, з 21.08.1992 по 02.01.2000 на посаді машиніст бурової установки на Торчинському та Покостівському кар"єрах, з 03.01.2000 по 30.09.2006 на посаді бурильника шпурів по Маславському кар`єру та з 01.10.2006 по 28.05.2009 майстром гірничим Покостівського кар`єру ПАТ "Комета" так як відсутні відомості про результати атестації даних робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (а.с.44).

Не погодившись з таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до підпункту б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України № 442 від 01.08.1992 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пункту 10 Порядку №442, результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 4.2 Порядку №383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Згідно з пунктом 4.4 Порядку №383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

За даними трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював: в періоди з 21.08.1992р. по 02.01.2000р. на посадах машиніста бурової установки Торчинського кар`єру СК СП «КОМЕТА» та машиніста бурових установок Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», з 03.01.2000р. по 30.09.2006р. бурильником шпурів Маславського кар`єру та з 01.10.2006р. по 28.05.2009р. майстром гірничим Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА». (а.с.7-9).

Архівною довідкою Комунальної установи «Криворізький районний трудовий архів» Дніпропетровської області від 15.06.2020р. № 627 підтверджено факт роботи ОСОБА_1 в періоди з 21.08.1992р. по 02.01.2000р. на посаді машиніста бурової установки Торчинського кар`єру СК СП «КОМЕТА» та машиністом бурових установок Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», з 03.01.2000р. по 30.09.2006р. бурильником шпурів Маславського кар`єру та з 01.10.2006р. по 28.05.2009р. майстром гірничим Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА» (а.с. 23-26).

Також, із змісту довідок ТОВ «ТД КОМЕТА» від 26.06.2020р. №№ 62, 63 слідує, що згідно з класифікатором професій ДК 003:2010 посади бурильник шпурів та машиніст бурової установки мають один код професії та умови праці, шкідливі умови праці із-за однотипного функціоналу, умов праці та обладнання, що задіяно у гірській промисловості по добичі гранітів. Співпрацюючи з підприємствами, що зазначені в довідці роботи ОСОБА_1 з 1992 року по 2001 рік підтверджуємо інформацію зазначену вище за умовами праці та шкідливістю на робочих місцях (а.с. 21-22).

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано копії Наказів УК ВТ АТ «КОМЕТА» «Про результати атестації робочих місць» за період 2001-2009 роки (а.с.35-40).

Згідно переліку робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад AT «КОМЕТА» та картки умов праці, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 за період з 2001-2009 р.р. (а.с.33-34).

Як зазначено судом, підставою відмови в підтвердженні періодів роботи як стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах слугувало відсутність відомостей про результати атестації даних робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Слід зазначити, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України Про охорону праці від 14.10.1992 №2694-XII працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, зазначаючи, що пільгова пенсія призначається за результатами атестації робочих місць, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту б статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Отже, позивач подав належним чином оформлені документи, що підтверджують зайнятість на посадах, що відноситься до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком № 2 в період з з 21.08.1992р. по 02.01.2000р. на посаді машиніста бурової установки Торчинського кар`єру СК СП «КОМЕТА» та машиніста бурових установок Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», з 03.01.2000р. по 30.09.2006р. бурильника шпурів Маславського кар`єру та з 01.10.2006р. по 28.05.2009р. майстра гірничим Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», а тому, суд вважає, що вказані періоди роботи необхідно зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 2.

Отже, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка викладена в листі від 07.08.2020 №0600-0301-8/39444 у зарахуванні періодів роботи позивача з 21.08.1992р. по 02.01.2000р. на посаді машиніста бурової установки Торчинського кар`єру СК СП «КОМЕТА» та машиніста бурових установок Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», з 03.01.2000р. по 30.09.2006р. бурильника шпурів Маславського кар`єру та з 01.10.2006р. по 28.05.2009р. майстра гірничим Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА» до пільгового стажу є протиправною та підлягає скасуванню, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Також, як наслідок, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 21.08.1992р. по 02.01.2000р. на посаді машиніста бурової установки Торчинського кар`єру СК СП «КОМЕТА» та машиніста бурових установок Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», з 03.01.2000р. по 30.09.2006р. бурильника шпурів Маславського кар`єру та з 01.10.2006р. по 28.05.2009р. майстра гірничим Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`якове державне пенсійне страхування».

З огляду на наведене, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка викладена в листі від 07.08.2020 №0600-0301-8/39444 у зарахуванні ОСОБА_1 періодів роботи з 21.08.1992р. по 02.01.2000р. на посаді машиніста бурової установки Торчинського кар`єру СК СП «КОМЕТА» та машиніста бурових установок Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», з 03.01.2000р. по 30.09.2006р. бурильника шпурів Маславського кар`єру та з 01.10.2006р. по 28.05.2009р. майстра гірничим Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`якове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 21.08.1992р. по 02.01.2000р. на посаді машиніста бурової установки Торчинського кар`єру СК СП «КОМЕТА» та машиніста бурових установок Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА», з 03.01.2000р. по 30.09.2006р. бурильника шпурів Маславського кар`єру та з 01.10.2006р. по 28.05.2009р. майстра гірничим Покостівського кар`єру УК ВТ АТ «КОМЕТА» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`якове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 04 грудня 2020 року.

Суддя О.Г. Попова