Справа № 377/601/20
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
Справа №377/601/20

Провадження №2-а/377/13/20

04 грудня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Щуковської А.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві сержанта поліції Філіппова Владислава Володимировича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
У С Т А Н О В И В:
07 жовтня 2020 року поштою до канцелярії суду надійшов адміністративний позов, в якому позивач просив:
-визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського сержанта поліції Управління патрульної поліції в м. Київ 1 батальону 1 роти Філліпова Владислава Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3183344 від 24.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень;
-провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення;
-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача сплачений судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 24 вересня 2020 року поліцейський 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві сержант поліції Філіппов Владислав Володимирович притягнув позивача до адміністративної відповідальності за те, що він керував транспортним засобом VOLVO FN 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого відсутній грязезахисний фартух, чим порушив п. 31.4.7. «е» ПДР України та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за ч. 1 ст. 121 КУпАП. Позивач вважає, що дії сержанта поліції ОСОБА_2 є протиправними та такими, що не відповідають вимогам КУпАП і Конституції України. Постанова серії ЕАМ № 3183344 від 24.09.2020 року винесена з грубим порушенням КУпАП та Конституції України. Згідно наказу по підприємству № 55 від 08.05.2019 року з 10 травня 2019 року позивач працює водієм автотранспортних засобів в ПП «Фірма «ГОЛД ТРАНС». Відповідно до наказу № 59 від 10.05.2019 року за ним закріплено вантажний сідловий тягач VOLVO FN 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 , та бортовий напівпричіп SCHMITZ, номерний знак НОМЕР_2 . Крім того, зазначений автомобіль з напівпричепом перебувають у оренді у ТОВ «Фірма «ГОЛД ТРАНС», що підтверджено технічними паспортами. 23 вересня 2020 року позивач на службовому автомобілі VOLVO FN 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 разом з бортовим напівпричепом SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_2 рухався по проспекту Академіка Глушкова у м. Києві та був зупинений працівниками патрульної поліції. Відповідачем було складено постанову серії ЕАМ № 3183344 про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, за порушення вимог п. 31.4.7. ПДР України. Вважає, що оскаржуваною постановою лише констатовано факт нібито порушення позивачем правил дорожнього руху, але не наведено будь-яких доказів, що підтверджують вчинення даного правопорушення. Розглядаючи справу поліцейський не вжив заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин даної справи, до винесення віднісся поспішно, покладені на нього обов`язки щодо збирання та оцінки доказів не виконав, поставився до справи формально. Крім запису в постанові про адміністративне правопорушення, позивачу не надано жодного доказу, який доводив би факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Згідно з протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 01062-00851-19 від 16.12.2019 року транспортний засіб автомобіль VOLVO FN 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 визнано технічно справним. Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01062-00850-19 від 16.12.2019 року бортовий напівпричіп SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_2 визнано технічно справним. Дата наступного технічного контролю зазначених транспортних засобів 16.12.2020 року. Крім того, як видно на фотографії Протоколу перевірки технічного стану форма бризговиків саме така, яка була на момент складання оскаржуваної постанови від 24.09.2020 року, що підтверджено фотографією колеса з бризговиком. Тобто конструкцією автопоїзда (тягача з напівпричепом) передбачена саме така форма бризговиків. Крім того, на колесах закріплені бризговики такої форми, які повністю захищають автомобілі, що їдуть позаду нього, адже вони закріплені на ширину усього транспортного засобу, що підтверджується фотографією з Протоколів перевірки транспортного засобу. Позивачем не здійснювалися будь-які зміни в конструкції автомобіля і на ньому наявні передбачені конструкцією грязезахисні бризговики, які пройшли міжнародний технічний огляд. Під час винесення постанови позивач весь час заперечував проти скоєння зазначеного в постанові правопорушення, в тому числі просив зазначити в постанові наявність підтвердження проходження технічного огляду, на що сержант поліції ОСОБА_2 не відреагував, не відобразив це в постанові та не склав, відповідно до ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення. Таким чином, відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови від 24.09.2020 року порушено вимоги ст. ст. 249, 251, 258, 280 КУпАП, не проведено відкритий розгляд справи про адміністративне правопорушення з дотриманням прав порушника на подачу доказів та не зібрано належних доказів на підтвердження його вини, тому зазначена постанова не може бути доказом провини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КупАП.
Ухвалою судді від 12 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у справі на 21 жовтня 2020 року.
Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи на 10 листопада 2020 року на підставі п.1 ч. 2 ст.205 КАС України.
10 листопада адміністративну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 04 грудня 2020 року.
03 листопада на адресу суду поштою від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за довіреністю надійшли письмові пояснення, в яких вона просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В поясненнях представник відповідача зазначила, що відповідно до винесеної відповідачем постанови, 24.09.2020 року о 23 годині 59 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLVO FN 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Академіка Глушкова, 31А в м. Київ, керував транспортним засобом, у якого відсутній грязезахисний фартух, чим порушив п. 31.4.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Доказами на підтвердження вини позивача є відеозапис з нагрудної камери відповідача, на якому він визнає, що дійсно на транспортному засобі VOLVO FN 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 , відсутні грязезахисні фартухи. Слід зауважити, що відповідач, перебуваючи в екіпажі патрульної поліції, здійснюючи патрулювання визначеної території Голосіївського району м. Києва, безпосередньо став свідком вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а отже вина особи є доведеною. Справу про адміністративне правопорушення 24.09.2020 року стосовно здійснення керування транспортним засобом у якого відсутній грязезахисний фартух, відповідачем було розглянуто на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Розпочавши розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідач назвав свою посаду, спеціальне звання та прізвище, і пояснив позивачу підставу зупинки, а також, що він уповноважений на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог КУпАП, отже позов не підлягає задоволенню.
В призначене судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач - поліцейський 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві сержант поліції Філіппов Владислав Володимирович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надіслав.
Відповідач -Департамент патрульної поліції Національної поліції України у судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає необхідним задовольнити позов з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАМ № 3183344 від 24.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної поліцейським 1 роти 1 батальону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Філіпповим Владиславом Володимировичем, ОСОБА_1 , позивача у справі, притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що він 23.09.2020 року, о 23 годині 59 хвилин, в м. Київ по проспекту Академіка Глушкова, керував транспортним засобом VOLVO FN 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого відсутній грязезахисний фартух, чим порушив п. 31.4.7 «е» ПДР України.
Не погодившись з постановою від 24.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною поліцейським 1 роти 1 батальону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Філіпповим Владиславом Володимировичем позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.
Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.
Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. п. 1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п. п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 31.1. ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Згідно з п. п. «е» п. 31.4.7 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має інші технічні несправності, а саме відсутні грязезахисні фартухи, без яких відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.
За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198(при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.
Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, постанова без складання протоколу виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема частиною 1 ст.121 КУпАП.
Системний аналіз викладених правових норм свідчить, що достатньою та необхідною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

З урахуванням того, що позивачу інкриміновано порушення п. п. «е» п. 31.4.7 ПДР України за те, що він керував транспортним засобом у якого відсутні грязезахисні фартухи, то матеріали справи повинні містити докази на підтвердження зазначених обставин.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Таким чином, фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.
Дана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених в постанові від 31.07.2018 у справі № 712/5675/17.
Представник відповідача в письмових поясненнях стверджує, що порушення позивачем правил дорожнього руху в повному обсязі підтверджується здійсненим інспектором відеозаписом.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Враховуючи, що постанова серії ЕАМ № 3183344 від 24.09.2020, якою позивача притягнуто до відповідальності, не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, то наданий відповідачем до матеріалів справи відеозапис на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 524/1284/17.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
На підтвердження обставин, зазначених в позовній заяві, позивачем надано суду наступні документи.
Відповідно до наказу ПП «Фірма «ГОЛД ТРАНС» про прийняття на роботу № 55 від 08.05.2019 року, копія якого долучена до справи, ОСОБА_1 прийнято на роботу у ПП «Фірма «ГОЛД ТРАНС» на посаду водія автотранспортних засобів з 10 травня 2019 року.
Як вбачається з копії наказу ПП «Фірма «ГОЛД ТРАНС» № 59 від 10.05.2019 року про закріплення транспортного засобу, закріплено за водієм автотранспортних засобів ОСОБА_1 вантажний сідловий тягач НОМЕР_1 , напівпричіп-бортовий НОМЕР_2 , та призначено його матеріально відповідальним за експлуатацію даних транспортних засобів.
З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вбачається, що транспортний засіб спеціалізований вантажний тягач VOLVO FN 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 12.12.2017 року, відомості про організацію: ПП «Фірма «ГОЛД ТРАНС», не є власником, особливі відмітки: для участі в міжнародному русі.
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 транспортний засіб загальний напівпричіп бортовий SCHMITZ SPR 24L, державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований 12.12.2017 року, відомості про організацію: ПП «Фірма «ГОЛД ТРАНС», не є власником, особливі відмітки: для участі в міжнародному русі.
Як вбачається з копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01062-00851-19, складеного 16.12.2019 року ТОВ «УНІВЕРС-ТЕХСЕРВІС», транспортний засіб VOLVO FН 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований 12.12.2017 року після технічного контролю визнано технічно справним, дата чергового проходження технічного контролю не пізніше 16.12.2020 року.
Відповідно до копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01062-00850-19, складеного 16.12.2019 року ТОВ «УНІВЕРС-ТЕХСЕРВІС», транспортний засіб SCHMITZ SPR 24L 04, державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований 12.12.2017 року після технічного контролю визнано технічно справним, дата чергового проходження технічного контролю не пізніше 16.12.2020 року.
Таким чином, транспортний засіб спеціалізований вантажний тягач VOLVO FN 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 , з загальним напівпричіпом бортовим SCHMITZ SPR 24L, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до протоколів перевірки технічного стану визнано технічно справними. З фотознімків, долучених до вказаних протоколів перевірки технічного стану транспортних засобів , та фотознімку від 03.10.2020 року, видно, що на спеціалізованому вантажному тягачі VOLVO FN 12.420, державний номерний знак НОМЕР_1 , з загальним напівпричіпом бортовим SCHMITZ SPR 24L, державний номерний знак НОМЕР_2 є грязезахисні фартухи. Доказів того, що грязезахисні фартухи не відповідають конструкції вказаного транспортного засобу, відповідачами суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Всупереч даним вимогам, відповідачами об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не надано. Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова поліцейського 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві сержанта поліції Філіппова Владислава Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3183344 від 24.09.2020 року, згідно якої застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, із зазначених вище підстав є незаконною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.
Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Виходячи з викладеного, стягненню з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 420,40 гривень.
Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, -
В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов задовольнити.
Скасувати постанову поліцейського 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві сержанта поліції Філіппова Владислава Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3183344 від 24.09.2020 року, згідно якої застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 420 гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п.3 розділу VІ Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - поліцейський 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві сержант поліції Філіппов Владислав Володимирович, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного ополчення, буд. 9
Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.
Повне рішення складено 04 грудня 2020 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька