Справа № 260/58/19
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/58/19 пров. № А/857/11371/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Глушка І.В., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Закарпатській області на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року (постановлену головуючим суддею Микуляк П.П., у м. Ужгороді) про заміну стягувача за виконавчим листом у справі № 260/58/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2020 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну стягувача за виконавчим листом виданим Закарпатським окружним адміністративним судом, у зв`язку з тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в лютому 2020 році був укладений договір відступлення права вимоги (цесії) за яким після підписання акту перейшло право вимоги до ОСОБА_2 .

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 заяву ОСОБА_2 про заміну стягувача за виконавчим листом - задоволено. Замінено стягувача за виконавчим листом № 260/58/19/2019 ОСОБА_1 на - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що є можливість замінити стягувача за виконавчим листом виданим у справі № 260/58/19, з ОСОБА_1 на особу, якій перейшло право вимоги за договором ОСОБА_2 .

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржило Головне управління ДФС у Закарпатській області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що суд розглянувши без участі представника апелянта, враховуючи подане ним клопотання про відкладення розгляду справи, позбавив можливості податковий орган усно надавати заперечення проти позову. Вказує, що запровадження в Україні карантинних заходів з 12.03.2020 є поважною підставою для відкладення розгляду справи. Також зазначає, що сплата судового збору та правничої допомоги не можу бути предметом відступлення за договором.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1, 2, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У контексті наведених положень ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених ст. 39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Крім того, цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абз. 2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи наведене вище, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 16.03.2020 у справі № 673/544/19, від 27.08.2020 у справі № 804/536/18, від 02.10.2020 у справі № 169/380/17.

Як слідує з матеріалів справи, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 у справі 260/58/19, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019, позов задоволено, скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Закарпатській області від 12.12.2018 № , № , № та стягнуто на користь позивача, ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 2305, 20 грн та 5000 грн витрат на правничу допомогу адвоката. В подальшому позивачем було подано до суду заяву про видачу виконавчого листа. В грудні 2019 року судом був виданий виконавчий лист.

16.03.2020 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну стягувача за виконавчим листом виданим Закарпатським окружним адміністративним судом, у зв`язку з тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в лютому 2020 році був укладений договір відступлення права вимоги (цесії) за яким після підписання акту перейшло право вимоги до ОСОБА_2 .

Вказане підтверджується копією договору відступлення права вимоги (цесії) від 15.02.2020 та актом про передачу (відступлення) прав вимоги (а.с. 144, 145).

З огляду на встановлене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та у відповідності до норм КАС України задовольнив заяву ОСОБА_2 про заміну стягувача за виконавчим листом у справі № 260/58/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Щодо доводів апелянта про неможливість надати йому заперечення на заяву у зв`язку з не відкладенням розгляду заяви в суді першої інстанції через карантинні обмеження то колегія суддів зазначає наступне.

В матеріалах справи наявна повістка про виклик податкового органу на 31.03.2020 до суду першої інстанції для розгляду заяви про заміну стягувача за виконавчим листом у справі № 260/58/19.

30.03.2020 на адресу суду надійшло клопотання Головного управління ДФС у Закарпатській області про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням карантину у м. Ужгороді.

Згідно протоколу судового засідання від 31.03.2020 розгляд справи відкладено на іншу дату, а саме на 07.04.2020, що підтверджується повісткою про виклик.

Однак 07.04.2020 сторони в судове засідання не з`явилися та будь яких клопотань до суду не надходило.

Відтак колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про не відкладення розгляду заяви про заміну стягувача за наявності клопотання, оскільки таке спростовуються наведеним вище.

Більше того, покликання на умови карантину зі сторони суб`єкта владних повноважень (апелянта) не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Також слід зазначити, що рекомендація Ради суддів України (лист № 9-рс-186/20 від 16.03.2020р.) не вказує на припинення судами розгляду справ, а лише встановлює особливий режим судів України, який включає в себе, зокрема, розгляд справ в режимі відеоконференції, по можливості здійснення розгляду справи без участі сторін, в порядку письмового провадження, рекомендацію учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами.

Крім цього колегія суддів вважає, що в податкового органу було достатньо часу та можливість в письмовій формі надати заперечення до суду першої інстанції враховуючи відкладення розгляду заяви заміни стягувача за виконавчим листом у справі № 260/58/19.

Щодо доводів апелянта, що сплата судового збору та правничої допомоги не можу бути предметом відступлення за договором то суд вважає, що такі спростовуються договором відступлення права вимоги (цесії) від 15.02.2020, в якому чітко зазначено права вимоги переходить до нового кредитора згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 у справі 260/58/19. Тобто повністю, а не частково.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року про заміну стягувача за виконавчим листом у справі № 260/58/19 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. В. Глушко
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року