Справа № 320/12651/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 грудня 2020 року м. Київ № 320/12651/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати в частині щодо ОСОБА_1 - наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 17.02.2020 №110, яким на лейтенанта поліції ОСОБА_1 , заступника командира взводу №1 роти №1 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Київській області, накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати в частині щодо ОСОБА_1 - наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 17.02.2020 № 53 о/с, яким відповідно до п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію лейтенанта поліції ОСОБА_1 , заступника командира взводу № 1 роти № 1 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Київській області, звільнено зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира взводу № 1 роти № 1 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Київській області, з виплатою заробітної плати (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, з урахуванням вислуги років, спеціального звання, посади та премії.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву на предмет дотримання процесуальним норм щодо її форми та змісту, суд констатує її невідповідність вимогам процесуального законодавства та вважає за необхідне залишити позов без руху.

Так, відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині 5 цієї статті зазначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 зазначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У зв`язку з наведеним суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до правової позиції, що висловлена у постанові Верховного Суду від 31.08.2018 справа № 643/11023/16-а, положення статті 122 КАС України слугують меті забезпечення дотримання принципу правової визначеності, що, зокрема, слід розуміти як спрямованість на створення ситуації упевненості для суб`єкта владних повноважень, як відповідача по справі, стосовно розуміння відсутності у позивача бажання звертатись з відповідним позовом, у тому числі, захищати свої майнові права.

Як зазначено в позовній заяві представником позивача, ОСОБА_1 з 16.02.2020 по теперішній час утримається під вартою в ДУ «Київському слідчому ізоляторі».

02 листопада 2020 року між дружиною ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 укладено із адвокатом Скотарем Олександром Миколайовичем договір про надання правничої допомоги в інтересах ОСОБА_1 .

03.11.2020 представник позивача подав адвокатський запит до начальника ГУ НПУ в Київській області.

11 листопада 2020 року Головне управління Національної поліції в Київській області розглянуло запит представника позивача про надання інформації стосовно позивача та зокрема надіслало представнику позивача запитувані ним документи.

Проте, судом встановлено, що заява про поновлення строку звернення до суду не містить жодних пояснень, та документального підтвердження, що перешкоджало позивачеві чи його дружині звернутися за наданням правничої допомоги раніше.

Крім того, суду не надано жодного доказу в якості обґрунтування пропуску строку звернення до суду, що перше конфіденційне спілкування адвоката ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відбулося саме 02 листопада 2020 року в приміщенні Київського апеляційного суду.

Також не надано суду, в якості доказів, що об`єктивно перешкоджало позивачу або його дружині (через допомогу адвоката) звернутися до Головного управління Національної поліції України у Київській області в проміжок часу з лютого 2020 року по жовтень 2020 року включно та з`ясувати стан справ ОСОБА_1 .

Отже, жодних доказів та пояснень, які б підтверджували неможливість звернення до суду із цим позовом в межах встановленого законом строку, позивачем не надано.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи. Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

- пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 чи його дружині ОСОБА_2 зібрати відомості, необхідні для звернення до суду у строки та в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України;

- пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали ОСОБА_1 чи його дружині ОСОБА_2 звернутися до Головного управління Національної поліції в Київській області в проміжок часу з лютого 2020 року по жовтень 2020 року для з`ясування стану справ по ОСОБА_1 .

Також суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без руху.

Протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

Копію ухвали надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.