Справа № 440/700/20
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 р. Справа № 440/700/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, по справі № 440/700/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі по тексту ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивачки, яка викладена в листі від 06.08.2019, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на підставі отриманої довідки провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , у відповідності до діючих розмірів грошового забезпечення з дати поновлення виплати пенсії - з 11 березня 2013 року, відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з проведенням індексації відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та виплати компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії за попередній період у повному обсязі за весь період визначений нею на банківський рахунок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 по справі №440/451/19 відповідача було зобов`язано отримати від відповідних органів МВС чинну довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Однак, як вказує апелянт, ГУ ПФУ в Полтавській області, 29.05.2019, отримавши вказану довідку та долучивши її до матеріалів пенсійної справи позивача, не провело перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії з 13.11.2013 (дня поновлення виплати пенсії за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.01.2018) з урахуванням останньої, пославшись на відсутність у вказаному рішенні суду будь-якого зобов`язання щодо перерахунку пенсії. Вищенаведні обставини підтверджуються змістом листа ГУ ПФУ в Полтавській області від 29.11.2019, надісланому на адресу представників позивача. Вважаючи таку бездіяльність відповідача щодо неперерахування належної їй пенсії з 13.11.2013 протиправною, посилаючись при цьому на передбачений законодавством обов`язок відповідача автоматично зробити перерахунок пенсії на підставі отриманої довідки, позивач, через свого представника, звернулась до суду з цим позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 по справі № 440/700/20, прийнятим в порядку письмового провадження, позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 27.05.2018 на підставі довідки сектору із соціально-гуманітарних питань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" № 4/7772, що надійшла за вх.№ 5029/16/1 від 27.05.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 27.05.2018 на підставі довідки сектору із соціально-гуманітарних питань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" №4/7772, що надійшла за вх. №5029/16/1 від 27.05.2019.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) частину витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 280 (двісті вісімдесят) грн 26 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ).

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, через свого представника подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 по справі № 440/700/20 змінити, прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині визначення дати з якої зобов`язав відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки сектору із соціально-гуманітарних питань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" №4/7772, що надійшла до відповідача 27.05.2019, вказавши - 27.05.2018, в той час, як на думку позивача, такий перерахунок відповідач мав здійснити з 11.03.2013, тобто з дня поновлення виплати ОСОБА_1 пенсії за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.01.2018.

Пояснив, що рішення суду першої інстанції в цій частині суперечить правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 20.05.2020 по справі №815/1226/18, відповідно до якого, згідно до приписів ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, тобто, в Україні не існувало та не існує на сьогодні жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час. З огляду на викладене, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, положення статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає вказану бездіяльність відповідача протиправною. Також зазначає, що в силу приписів ст.ст. 1, 2, 6 Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідач має виплатити перераховану позивачу пенсію з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

Відповідач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Посилаючись на положення ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зазначив, що оскільки довідка № 4/772 про розмір грошового забезпечення позивача надійшла до ГУ ПФУ в Полтавській області лише 27.05.2019, підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 11.03.2013 відсутні, оскільки остання видана згідно постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 та містить грошове забезпечення станом на 01.01.2016, та в силу вимог ч.2 ст. 63 вказаного Закону перерахунок пенсії може бути проведено не більше як за 12 місяців з дня отримання такої довідки, тобто з 27.05.2018.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 06.06.1995 ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

11.09.2012 позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, де була прийнята на консульський облік в посольстві України, і з того часу призначеної пенсії не отримувала.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.01.2018 (а.с. 62-66), яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2018 (а.с. 70-75), позов ОСОБА_1 у справі №552/8118/17 задоволено. Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області провести поновлення та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 11.03.2013 відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в її пенсійній справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

На виконання рішення суду у справі №552/8118/17 відповідач поновив виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.03.2013. При цьому розмір пенсії позивача установлено на рівні 1 514,93 грн з урахуванням показників за останнім перерахунком пенсії від 01.07.2012 (а.с. 102).

В подальшому, Управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян відділу з питань призначення пенсій ГУ ПФУ у Полтавській області було прийнято розпорядження від 06.08.2018 №6 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, яким ОСОБА_1 відмовлено у проведенні індексації пенсії та нарахуванні компенсації втрати частини доходів (а.с. 79-81).

Позивач не погодилася із діями відповідача в частині визначення розміру пенсії та відмовою у проведенні індексації та нарахуванні компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з чим звернулася знову до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати розрахунки розміру поновленої пенсії; визнати протиправною та скасувати відмову у проведенні перерахунку пенсії, викладену у розпорядженні від 06.08.2018 №6; зобов`язати отримати від уповноваженого органу чинну довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від відповідних органів МВС; зобов`язати провести на підставі отриманої довідки перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у відповідності до діючих розмірів грошового забезпечення з дати поновлення виплати пенсії, тобто з 11.03.2013, відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з проведенням індексації відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та компенсацією втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати"; зобов`язати виплатити суму недоотриманої пенсії за попередній період в повному обсязі за весь період на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 у справі №440/451/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано розпорядження ГУ ПФУ в Полтавській області від 06.08.2018 № 6. Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області отримати від відповідних органів МВС чинну довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 19-24).

Виконуючи рішення суду, ГУ ПФУ у Полтавській області направило до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" листа від 22.05.2019 №3156/03-23/1 з проханням надати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 104-105), а також листа від 27.05.2019 № 3230/03-23/1 з копіями розрахунку вислуги років, грошового атестату № 28 та паспорту гр. ОСОБА_1 (а.с. 106).

У зв`язку з чим сектором із соціально-гуманітарних питань Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" було направлено до ГУ ПФУ у Полтавській області разом з супровідним листом від 10.05.2019 №33/37-683 довідку №4/7772 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), видану ОСОБА_1 , відповідно до якої розмір грошового забезпечення за нормами чинними на січень 2016 року становить 6 210,51 грн (а.с. 107-108).

23.05.2019 представник позивача ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ у Полтавській області із заявою, в якій просив, зокрема, виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 у справі № 440/451/19, отримати від відповідних органів МВС чинну довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 (а.с. 109-110).

Листом ГУ ПФУ у Полтавській області від 06.08.2019 №14217/03.2-19 представнику надано відповідь, якою повідомлено, що на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019, яка набрала законної сили 14.05.2019, отримано довідку ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" за вх. №5029/16/1 від 27.05.2019, яку залучено до матеріалів справи. При цьому зазначено, що будь-яких зобов`язань постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 на ГУ ПФУ у Полтавській області не покладено, тому підстави для перерахунку пенсії на підставі довідки про грошове забезпечення від 27.05.2019 №5029/16/1 відсутні (а.с. 84).

Вказану відповідь представник отримав разом з листом від 29.11.2019 №21988/03.2-19 і не погодившись з його змістом, вважаючи таку бездіяльність ГУ ПФУ у Полтавській області в частині нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки довідка №4/7772 надійшла до ГУ ПФУ в Полтавській області згідно вх. №5029/1611 лише 27.05.2019, в даному випадку наявні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі зазначеної довідки з 27.05.2018, тобто за період не більш як за 12 місяців з дня отримання довідки.

Відтак, вимоги щодо перерахунку пенсії, які виходять за межі вказаної дати, задоволенню не підлягають.

Відмовляючи в частині позовних вимог про виплату компенсації втрати частини доходів суд першої інстанції виходив з їх передчасності.

Відмовляючи в частині позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з проведенням індексації відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" виходив з того, що на час звернення до суду з даним позовом відповідачем ще не виплачено позивачу пенсію на підставі отриманої довідки, а тому відсутні підстави вважати, що відповідач при здійсненні виплати пенсії допустить порушення законодавства щодо складу та розміру таких виплат.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (перегляду підлягає рішення в частині відмови в задоволенні позову), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Конституційний Суд України зазначив, що Основний Закон України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року № 10-рп/2001).

За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі по тексту Закон № 2262-ХІІ) визначено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України (ст. 10 Закону № 2262-ХІІ).

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393" (далі по тексту - Порядок № 45).

За змістом пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Таким чином, наведеними нормами встановлено послідовний алгоритм дій для здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону №2262-XII.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що у період з 28.03.2013 по 12.07.2018 позивач не перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області.

У зв`язку з чим у відповідача у вказаний період був відсутній обов`язок, передбачений вищевказаними положеннями Порядку № 45 щодо складання та направлення до уповноваженого органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з метою отримання довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Вказаний обов`язок виник у відповідача лише у зв`язку з необхідністю виконання рішення рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 у справі №440/451/19, яким відповідача було зобов`язано отримати від відповідних органів МВС чинну довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

При цьому, як вірно зауважив суд першої інстанції, вимогу ОСОБА_1 про перерахунок пенсії суд залишив без задоволення у зв`язку з її передчасністю, чим, зокрема, спростовуються доводи апелянта про наявність у відповідача обов`язку здійснити перерахунок пенсії позивача на виконання вказаного рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019.

З приводу твердження позивача про те, що відповідач на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 зобов`язаний був провести поновлення та виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.03.2013 відповідно до норм Закону №2262-XII на підставі довідки №4/7772 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) виданої ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Отже, як слідує з аналізу наведених норм, пенсійний орган проводить перерахунок пенсії за наявними в пенсійній справі документами на момент здійснення такого перерахунку.

Як зазначалось вище, 12.08.2018, на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 15.02.2018, відповідачем було здійснено перерахунок пенсії позивача з 11.03.2013 та на підставі показників останнього перерахунку здійсненого 01.07.2012, встановлено розмір пенсії позивача на рівні 1514,93 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що довідка №4/7772 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) видана ОСОБА_1 , відповідно до якої розмір грошового забезпечення позивачки було встановлено за нормами чинними на січень 2016 року на рівні 6210, 51 грн, надійшла до ГУ ПФУ в Полтавській області за вх. №5029/16/1 лише 27.05.2019.

Отже, враховуючи, що в матеріалах пенсійної справи станом на день поновлення виплати перерахованої ОСОБА_1 пенсії з 11.03.2013 (12.08.2018), в силу наведених вище об`єктивних обставин, була відсутня вказана довідка №4/7772, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у відповідача обов`язку перераховувати пенсію позивача за період з 11.03.2013 до 27.05.2019 (дата отримання довідки).

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 20.05.2020 по справі №815/1226/18, відповідно до яких, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, є недоречними, оскільки, вказане судове рішення ухвалене за інших фактичних обставин, у спірних же відносинах право на перерахунок пенсії у позивача виникло лише після прийняття постанови КМ України від 21.02.2018 № 103, та отримання відповідачем 27.05.2019 відповідної довідки про розмір грошового забезпечення позивачки № 4/7772, а тому твердження про наявність такого права з 11.03.2013 є хибним та таким, що не відповідає встановленим судами фактичним обставинам у справі.

Крім того, підставою для зобов`язання пенсійного органу виплачувати пенсію позивачу за минулий час без обмеження будь-яким строком (з 11.03.2013, як просить позивач) є наявність саме вини останнього в неотриманні особою перерахованої пенсії, що не мало місце у цій справі, оскільки довідку, яка є підставою для перерахунку пенсії відповідач отримав лише 27.05.2019.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі по тексту - Закон № 2050-III) від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону № 2050-III).

Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Враховуючи, що позивачу не був нарахований та виплачений дохід у вигляді перерахованої пенсії, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 16.04.2020 по справі № 200/11292/19-а.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області нарахувати та виплатити позивачу компенсації за несвоєчасну виплату пенсії.

З огляду на викладене, вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з проведенням індексації відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" також задоволенню не підлягає, оскільки на час звернення до суду з даним позовом відповідачем ще не виплачено позивачу пенсію на підставі отриманої довідки.

У зв`язку з чим, як вірно зазначив суд першої інстанції, на даний час відсутні підстави вважати, що відповідач при здійсненні виплати пенсії буде здійснена з порушеннями законодавства щодо складу та розміру таких виплат.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 по справі № 440/700/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова С.П. Жигилій