Справа № 200/1301/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року справа №200/1301/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі №200/3011/20-а (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

-визнати протиправними дії та бездіяльність ТУ ДСА України в Донецькій області, що полягали у не проведенні нарахування та виплати позивачу за період з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2005року включно, з 01 січня 2006року по 31 грудня 2011 року включно заробітної плати, складовою якої є посадовий оклад у відповідності до ч. 2 ст. 44 Закону України "Про статус суддів"; заробітної плати за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно, складовою якої є надбавка за вислугу років до заробітної плати у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», та заробітної плати за час відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованого посадового окладу та надбавки за вислугу років за вказані періоди;

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу у відповідності до ч.2 ст.44 Закону України «Про статус суддів» за період з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року заробітну плату, складовою якої є посадовий оклад у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України, а саме 50 відсотків його окладу, який складав 15 мінімальних заробітних плат, з урахуванням раніше сплачених сум;

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу у відповідності до додатку 6 постанови Кабінету Міністрів України №865 від 3 вересня 2005 року "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2011року заробітну плату, складовою якої є посадовий оклад, визначений з розміру мінімальної заробітної плати, яка встановлена законами України про Державний бюджет України на 2006-2011 роки на момент нарахування щомісячної заробітної плати, з урахуванням раніше сплачених сум;

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату, складовою якої є надбавка за вислугу років в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням перерахованого посадового окладу за період з 01 червня 2005 року по 31 грудня 2005 року та з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2011 року, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, індексації доходу, надбавки 50 відсотків, персональної надбавки 30 відсотків, надбавки за інтенсивність, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, з урахуванням раніше сплачених сум;

-зобов`язати ТУ ДСА України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату за час відпустки та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованого посадового окладу та надбавки за вислугу років за вказані періоди;

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу на суму незаконно недоплаченої заробітної плати згідно наведених у позові вимог період роботи з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2011 року індексацію відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»;

-зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу на суму незаконно недоплаченої заробітної плати згідно наведених у позові вимог за період роботи з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2011 року компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В обґрунтування позову зазначила, що з 11.08.1993 року працювала на посаді судді, а 21.09.2016 року звільнена з посади судді у відставку.

Зазначає, що з відповіді відповідача на запит щодо обрахування розміру щомісячної заробітної плати, дізналась , що з 01.01.2003 року по 31.12.2011 року відповідач невірно обраховував розмір щомісячної заробітної плат, що привело до заниження розміру належних щомісячних виплат грошового забезпечення, заробітної плати за час відпуски та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії та бездіяльність ТУ ДСА України в Донецькій області, що полягали у не проведенні нарахування та виплати позивачу заробітної плати за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно, складовою якої є надбавка за вислугу років до заробітної плати у відповідності до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», та заробітної плати за час відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області:

-нарахувати та виплатити позивачу за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату, складовою якої є надбавка за вислугу років в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», з урахуванням раніше сплачених сум;

-нарахувати та виплатити позивачу за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату за час відпустки та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованого посадового окладу та надбавки за вислугу років за вказані періоди, з урахуванням виплачених сум;

-нарахувати та виплатити позивачу на суму незаконно недоплаченої заробітної плати згідно наведених у позові вимог за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2011 року включно, індексацію відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»;

-нарахувати та виплатити позивачу на суму незаконно недоплаченої заробітної плати згідно наведених у позові вимог за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2011 року включно, компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Нарахування та виплата заробітної плати, зокрема, надбавки за вислугу років у спірний період, здійснювалось відповідно до норм діючого на той час законодавства та в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на відповідний рік.

Надбавка за вислугу років позивачу визначалась з урахуванням положень частини першої статті 123 Закону України «Про судоустрій України» від 07 лютого 2002 року № 3018-III, Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», постанов Кабінету Міністрів України з питань оплати праці в органах правосуддя у бюджетній сфері на державній службі, та інших нормативно-правових актів щодо оплати праці, відповідно до затвердженого фонду заробітної плати та в межах кошторису.

У спірний період виконання спеціального Закону № 2862-ХІІ проводилось у взаємозв`язку з нормами загального закону про працю, якими гарантовані державою виплати (у зв`язку з щорічною відпусткою, додатковий оклад до щорічної відпустки, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премія) не відносились до складових заробітної плати та не ототожнювались з нею.

Судом першої інстанції неправильно розтлумачено Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», оскільки обов`язковою умовою для здійснення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів є нарахування громадянину належних йому дохордів. Між тим, розрахункові листи, надані позивачем, свідчать, що виплати, які суд першої інстанції зобов`язав нарахувати та виплатити, не нараховувалися позивачу за період її роботи на посаді судді.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача, не надаючи оцінку судовому рішенню в частині відмови в задоволенні позову, яка сторонами не оскаржується.

Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не з`явилися, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 з 11 серпня 1993 року працювала на посаді судді Костянтинівського районного суду, з 27 березня 2004 року суддею Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області , а 21 вересня 2016 року була звільнена з посади судді вказаного суду у зв`язку з поданням у відставку.

З 04 квітня 2006 року (наказ від 04.04.2006 №195к) та з 12 грудня 2011 року (наказ від 12.12. 2011 №71к) була призначена заступником Голови Костянтинівського міськрайонного суду. (а.с. 9-15)

05 листопада 2019 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку заробітної плати (а.с. 49-50)

У відповіді від 06.12.2019 відповідач зазначив, що ТУ ДСА України в Донецькій області, враховуючи наявність усталеної судової практики з порушених питань, звернулось з листом до ДСА як головного розпорядника бюджетних коштів стосовно встановлення можливості виконання заявлених вимог та порядку забезпечення відповідного бюджетного фінансування. Після отримання відповіді за результатами розгляду вказаного листа позивача буде проінформовано додатково.(а.с. 51)

Позивачем надано довідку про розмір суддівської винагороди та розрахункові листки із зазначення її складових, нарахованих, утриманих та виплачених сум за період з 01.01.2003 по 31.12.2011, з яких вбачається що у вказаний період часу позивачу нараховувались такі види виплат: оклад; надбавка за вислугу років; надбавка за інтенсивність, премія щомісячна; надбавка за клас; премія до свят; 30 % персональна набавка; 50% надбавка; додатковий посадовий оклад; відпускні; матеріальна допомоги на вирішення соціально-побутових питань.(а.с. 18-48)

Як свідчать надані розрахунки за спірний період позивачу виплачувалось:

січень 2003 - оклад - 200 грн. + клас - 140 грн. надбавка за вислугу років - 102 грн.

лютий 2003 - оклад - 200 грн. + клас - 140 грн. надбавка за вислугу років - 102 грн.

березень 2003 - оклад - 200 грн. + клас - 140 грн. надбавка за вислугу років - 102 грн.

квітень 2003 - оклад - 230 грн. + клас - 140 грн. надбавка за вислугу років - 111 грн.

травень 2003 - оклад - 230 грн. + клас - 140 грн. надбавка за вислугу років - 111 грн.

червень 2003 - оклад - 230 грн. + клас - 140 грн. надбавка за вислугу років - 111 грн.

липень 2003 - оклад - 230 грн. + клас - 140 грн. надбавка за вислугу років - 111 грн.

серпень 2003 - оклад - 69,00 грн. + клас - 42 грн. надбавка за вислугу років- 33,3 грн.

вересень 2003 -оклад - 152 грн. + клас - 70 грн. надбавка за вислугу років - 66,60 грн.

жовтень 2003 - оклад - 304 грн. + клас - 140 грн. надбавка за вислугу років - 133,20 грн.

листопад 2003 - оклад - 304 грн. + клас - 140 грн. надбавка за вислугу років- 133,20 грн.

грудень 2003 - оклад - 304 грн. + клас - 140 грн. надбавка за вислугу років - 133,20 грн.

січень 2004 - оклад - 304 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 188,70 грн.

лютий 2004 - оклад - 304 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 188,70 грн.

березень 2004 - оклад - 304 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 188,70 грн.

квітень 2004 - оклад - 162,38 грн. + клас - 170,24 грн. надбавка за вислугу років - 99,79 грн.

травень 2004 - оклад - 291,76 грн. + клас - 305,88 грн. надбавка за вислугу років - 179,29 грн.

червень 2004 - оклад - 310 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 190,50 грн.

липень 2004 - оклад - 28,18 грн. + клас - 29,55 грн. надбавка за вислугу років - 17,32 грн.

серпень 2004 - оклад - 236,19 грн. + клас - 247,62 грн. надбавка за вислугу років - 145.14 грн.

вересень 2004 - оклад - 310 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 190,50 грн.

жовтень 2004 - оклад - 310 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 190,50 грн.

листопад 2004 - оклад - 397 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 216,60 грн.

грудень 2004 - оклад - 397 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 216,60 грн.

січень 2005 - оклад - 439грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн.

лютий 2005 - оклад - 439грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн.

березень 2005 - оклад - 439грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн.

квітень 2005 - оклад - 439грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 229.20 грн.

травень 2005 - оклад - 439 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 229.20 грн.

червень 2005 - оклад - 439грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 229.20 грн.

липень 2005 - оклад - 439грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн.

серпень 2005 - оклад - 59,86грн. + клас - 44,32грн. надбавка за вислугу років - 31,25грн.

вересень 2005 - оклад - 319,27грн. + клас - 236,36грн. надбавка за вислугу років- 166,69грн.

жовтень 2005 - оклад - 439грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 229.20 грн.

листопад 2005- оклад - 439грн. + клас - 325грн. надбавка за вислугу років - 229.20 грн.

грудень 2005 - оклад - 439грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 229.20 грн.

січень 2006 - оклад - 2490 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 563,00 грн.

лютий 2006 - оклад - 2490грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 563,00 грн.

березень 2006 - оклад - 2490грн. + клас - 325грн. надбавка за вислугу років- 563,00 грн.

квітень 2006 - оклад - 2852,36грн. + клас - 325грн. надбавка за вислугу років - 635,47грн.

червень 2006 -оклад - 1128,80грн. + клас - 130 грн. надбавка за вислугу років - 251,76 грн.

липень 2006 - оклад - 2822грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 629,40 грн.

серпень 2006- оклад - 897,91грн. + клас - 103,41грн. надбавка за вислугу років - 200,26грн.

вересень 2006 - оклад - 2015,71грн. + клас - 232,14грн. надбавка за вислугу років- 449,57 грн.

жовтень 2006 - оклад - 2822 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 629,40 грн.

листопад 2006 - оклад - 2822 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 629,40 грн.

грудень 2006 - оклад - 2822 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 629,40 грн.

січень 2007 - оклад - 2822 грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років- 818,22 грн.

лютий 2007 - оклад - 2822грн. + клас - 325 грн. надбавка за вислугу років - 755,28 грн.

березень 2007 -оклад - 2822грн. + клас - 325грн. надбавка за вислугу років - 755,28 грн.

квітень 2007-оклад - 987,70грн. + клас - 113,75грн. надбавка за вислугу років - 264,35 грн.

травень 2007 - оклад - 1782,32 грн. + клас - 205,26 грн. надбавказа вислугу років - 477.02 грн.

червень 2007 - оклад - 2822грн. + клас - 325грн. надбавка за вислугу років - 723,81 грн.

серпень 2007 - оклад - 2822грн. + клас - 325грн. надбавка за вислугу років - 786,75 грн.

вересень 2007- оклад - 2822грн. + клас - 325грн. надбавка за вислугу років - 786,75 грн.

жовтень 2007 - оклад - 2822грн. + клас - 325грн. надбавка за вислугу років - 838,06 грн.

листопад 2007- оклад - 2822грн. + клас - 325грн. надбавка за вислугу років- 786,75грн.

грудня 2007 - оклад - 2822грн. + клас - 325грн. надбавка за вислугу років - 786,75 грн.

січень 2008- оклад - 2822грн. + клас - 371,43грн. надбавка за вислугу років - 793,00 грн.

лютий 2008- оклад - 2822 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

березень 2008 - оклад - 1975,40 грн. + клас - 245 грн. надбавка за вислугу років- 555,10грн.

квітень 2008 - оклад - 1188,21грн. + клас - 147,37грн. надбавка за вислугу років- 333,89грн.

травень 2008- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років - 793,00грн.

червень 2008- оклад - 2822грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

липень 2008 - оклад - 2822грн. + клас - 350грн.надбавка за вислугу років - 793,00 грн.

серпень 2008 -оклад - 423.30грн. + клас - 52.5грн. надбавка за вислугу років- 118.95грн.

вересень 2008 - оклад - 2180.64грн. + клас - 270.45грн. надбавказа вислугу років - 612.77 грн.

жовтень 2008- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

листопад 2008- оклад - 2822грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років- 793,00грн.

грудень 2008- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

січень 2009 - оклад - 2822 грн. + клас - 350 грн.надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

лютий 2009- оклад - 2822 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

березень 2009- оклад - 1209,43грн. + клас-150грн. надбавказа вислугу років - 339,86грн.

квітень 2009 - оклад - 2418,86грн. + клас - 300грн. надбавка за вислугу років- 679,71грн.

травень 2009 - оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років - 793,00грн.

червень 2009- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

липень 2009 - оклад - 2822 грн. + клас - 350 грн. надбавка за вислугу років- 793,00грн.

серпень 2009-оклад - 705,50грн. + клас - 87,5грн.надбавка за вислугу років- 198,25грн.

вересень 2009 - оклад - 1667,55грн. + клас - 206,82грн. надбавка за вислугу років- 468,59грн.

жовтень 2009 - оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

листопад 2009- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00грн.

грудень 2009- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

січень 2010- оклад - 783,89грн. + клас - 97,22грн. надбавка за вислугу років - 220.28грн.

лютий 2010 - оклад - 1860,89грн. + клас - 233,87грн. надбавка за вислугу років- 529,88грн.

березень 2010- оклад - 1349,65грн. + клас - 167,39грн. надбавка за вислугу років- 167,39 грн.

квітень 2010- оклад - 2553,24грн. + клас - 316,67грн. надбавка за вислугу років - 717.48грн.

травень 2010 - оклад - 1975,41грн. + клас - 245грн. надбавка за вислугу років - 555.10грн.

червень 2010 - оклад - 1881,33грн. + клас - 233,33грн. надбавка за вислугу років - 528.67 грн.

липень 2010 - оклад - 641,37грн. + клас - 79,55грн. надбавка за вислугу років - 180.23грн.

серпень 2010 - оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років - 793,00 грн.

вересень 2010 - оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00грн.

жовтень 2010- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років - 793,00 грн.

листопад 2010 - оклад - 1539,27грн. + клас - 190,91грн. надбавка за вислугу років- 432.55 грн.

грудень 2010 - оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років - 793,00грн.

січень 2011- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00грн.

лютий 2011- оклад - 2822грн. + клас - 350грн.надбавказа вислугу років - 793,00грн.

березень 2011- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років - 793,00грн.

квітень 2011- оклад - 2822грн. + клас - 350грн.надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

травень 2011 - оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

червень 2011- оклад - 2680,90грн. + клас - 332,5грн. надбавка за вислугу років- 753.35грн.

липень 2011- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00грн.

серпень 2011 - оклад -1282,73грн. + клас - 159,09грн. надбавказа вислугу років - 360.45грн.

вересень 2011- оклад -1282,73грн. + клас - 159,09грн. надбавка за вислугу років- 360.45 грн.

жовтень 2011- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років- 793,00 грн.

листопад 2011- оклад - 2822грн. + клас - 350грн. надбавка за вислугу років - 793,00грн.

листопад 2011- оклад - 2693,73грн. + клас - 334,09грн. надбавка за вислугу років- 756,95 грн.

Разом з цим, працюючи на посаді судді, а потім заступника Голови Костянтинівського міськрайонного суду у спірні періоди ОСОБА_1 отримувала також премію, додатковий оклад/оздоровлення (липень 2003 року, жовтень 2003 року, квітень 2004 року, вересень 2004 року, липень 2007 року, квітень 2006 року, серпень 2006 року, березень 2007 року, жовтень 2007 року, листопада 2007 року, грудень 2007 року, липень 2008 року, вересень 2008 року, липень 2009 року, вересень 2009 року, березень 2010 року, вересень 2011 року), відпускні (липень 2003 року, квітень 2004 року, червень 2004 року, липень 2005 року, квітень 2006 року, липень 2006 року, березень 2007 року, червень 2007 року, лютий 2008 року, липень 2008 року, березень 2009 року, липень 2009 року, березень 2010 року, листопад 2010 року, серпень 2011 року), лікарняні (травень 2006, березень 2010, липень 2010).

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на виплату надбавки за вислугу років, яка обчислюється від загальної суми щомісячної заробітної плати відповідно до приписів частини четвертої статті 44 Закону №2862-ХІІ, а не від розміру посадового окладу, як вчинено відповідачем.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Підставою для звернення позивача до суду є неправильне нарахування та виплата відповідачем надбавки за вислугу років, виходячи із суми розміру посадового окладу та доплати за кваліфікаційний клас. При цьому відповідачем при розрахунку надбавки за вислугу років не враховувалися інші виплати та надбавки, що зазначені в розрахункових листах.

Відповідач визнає, що нараховував та виплачував надбавку за вислугу років виходячи із суми розміру посадового окладу та доплати за кваліфікаційний клас, але вважає що діяв в межах діючого на той час законодавства.

На підставі частин першої та четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Відповідно до статті 113 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.2005 №3235-IV встановлено, що у 2006 році суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах, передбачених частиною четвертою статті 44 Закону України "Про статус суддів", від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Неконституційним Закон України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» в частині виплати суддям щомісячної надбавки за вислугу років не визнавався, а тому у 2006 році щомісячна надбавка за вислугу років суддям мала виплачуватися у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

З 01 січня 2007 року вказана вище надбавка мала нараховуватися відповідно до частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів».

Положеннями абзацу «б» підпункту 2 пункту 61 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VІ змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, проте не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2008 № 19, якою затверджено зміни, що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865, зазначену постанову було доповнено п. 2-2 такого змісту: «Суддям щомісяця виплачується надбавка за вислугу років у відсотках від посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас в таких розмірах: при стажі роботи понад три роки - 10 відсотків, понад п`ять років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 положення пп. «б» пп. 2 п. 61 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані неконституційними з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 01.01.2006 по 31.12.2006 (під час дії статті 113 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік») та з 01.01.2008 до 22.05.2008 (з дати набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до винесення Конституційним Судом України рішення від 22.05.2008 № 10-рп/2008) надбавка за вислугу років суддям мала виплачуватися у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, а у спірних періодах з 01.01.2003 по 31.12.2005 включно, за період з 01.01.2007 по 31.12.2007 включно та за період з 22.05.2008 по 31.12.2011 включно надбавка за вислугу років суддям мала виплачуватися у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас.

Є неприйнятними доводи відповідача, що інші виплати та надбавки не відносились до складових заробітної плати та не ототожнювались з нею, оскільки стаття 44 Закону України «Про статус суддів» 15.12.1992 №2862-XII, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, визначала, що заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 18.12.2018 у справі №816/301/16, від 16.04.2020 по справі №821/429/18.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату, складовою якої є надбавка за вислугу років в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», з урахуванням раніше сплачених сум.

Щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з 01 січня 2003 року по 31 грудня 2005 року включно, за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно та за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2011 року включно заробітну плату за час відпустки та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованого посадового окладу та надбавки за вислугу років за вказані періоди, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки провадиться, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки.

Дана норма ставить у залежність суму заробітної плати за період відпустки від виплат, які нараховуються особі за 12 календарних місяців роботи.

Додатковий посадовий оклад та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань були виплачені позивачу при наданні щорічної основної відпустки відповідно до підпункту 2 пункту 2-1 Постанови про оплату праці суддів № 865 від 03.09.2005 року (далі Постанова №865).

На підставі підпункту 2 пункту 2-1 Постанови №865, в редакції від 01.04.2016 року, у разі надання відпустки виплачується додатковий посадовий оклад відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону України "Про статус суддів", а також надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх cередньомісячної заробітної плати.

Редакція даного пункту не змінювалась до 31.12.2011 року (до закінчення спірного періоду).

Таким чином, вказані вище виплати заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань взаємозалежні від заробітної плати судді.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 №9-рп/2013 у справі № 1-18/2013 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що під заробітною платою, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем.

Тобто, заробітна плата за час відпустки, допомога по тимчасовій непрацездатності та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань підлягають перерахунку, оскільки вони входять до складових заробітної плати суддів.

З огляду на викладене для здійснення перерахунку сум, які входять до складових заробітної плати, перерахунку підлягають також суми, які були обраховані на основі зазначених вище складових.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 18.12.2018 справа №816/301/16.

Отже, підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу за період з 01.01.2003 по 31.12.2005 включно, за період з 01.01.2007 по 31.12. 2007 включно та за період з 22.05.2008 по 31.12.2011 включно заробітну плату за час відпустки та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованого надбавки за вислугу років за вказані періоди, з врахуванням виплачених сум.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та нарахувати та виплатити позивачу на суму незаконно недоплаченої заробітної плати компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 1282-XII), індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

На підставі статті 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.

За змістом статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III (далі - Закон № 2050-ІІІ), компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтями 3, 7 Закону № 2050-ІІІ визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно статей 33 та 34 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), за змістом пункту 2 якого індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема: оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Пунктом 1-1 Порядку № 1078 визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг.

На підставі пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1427, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 01.01.1998, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги (далі - споживчі ціни) за цей період зріс більш як на один відсоток.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.

В рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 №9-рп/2013 у справі № 1-18/2013 зазначено, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. Також, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Пунктом 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Аналіз вищезазначених нормативно-правових актів не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

При цьому кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 29.10.2020 року у справі №280/729/19.

Відтак, є правильним висновок суду першої інстанцій про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на суму недоплаченої надбавки за вислугу років та недоплачених сум заробітної плати індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а також компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за спірний період роботи позивача.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.

У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі №200/3011/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі №200/3011/20-а залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 07 грудня 2020 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2020 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Л.В. Ястребова