Справа № 280/6035/19
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
01 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 280/6035/19
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Сафронової С.В., Іванова С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року позов було задоволено.

За результатами апеляційного оскарження постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишено без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року залишено без змін.

26 жовтня 2020 року ФОП ОСОБА_1 подав заяву про відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу в якій просить ухвалити додаткову постанову та стягнути з скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на його користь 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (підготовка відзиву на апеляційну скаргу та представництво інтересів позивача у суді апеляційної інстанції) з наданням відповідних доказів понесення вказаних витрат.

Розглянувши наведені доводи та матеріали справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі податки докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною п`ятою статті 143 КАС України передбачено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Апеляційний суд враховує, що під час ухвалення постанови у цій справі питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу не є вирішеним, а тому вбачаються підстави для вирішення вказаного клопотання відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У ситуації, що розглядається, Адвокатське об`єднання «ЛЕГЕС» виконувало послуги з професійної правничої допомоги позивачу у розгляді цієї справи на підставі договору про надання правничої (правової)допомоги від 25.11.2019 року.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору адвокатське об`єднання в обсязі та на умовах цього договору зобов`язується надати клієнту, а клієнт - прийняти та оплатити правову (правничу) допомогу щодо визнання протиправним та скасування рішення Комісії відповідача ГУ ДПС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 15.10.2019 №1307329/ .

Відповідно до п. 4.7 вказаного договору остаточний розмір та обсяг наданої правничої (правової ) допомоги , а також остаточний розрахунок за надану правничу (правову) допомогу, а також розмір фактичних витрат, повязаних із наданням правничої (правової) допомоги , визначаються та здійснюються на підставі акту приймання-передачі послуг.

З додатку № 1 до вказаного договору вбачається, що підготовка тексту апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу складає 3000 грн., участь в одному судовому засіданні апеляційної інстанції - 2500 грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано:

2. Рахунок 09/09 від 12.09.2020 року на загальну суму 4000.;

3. Платіжне доручення № 483 від 12.10.2020року на загальну суму 4 000 грн.;

4. Акт приймання-передачі послуг від 12.09.2020 року за яким адвокатським об`єднанням відповідно до умов договору від 25.11.20 р. :

- підготовлено текст та направлено до Третього апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного осуду від 06.02.20 р. у справі 280/6035/19 - 3000 грн.;

- надання усних консультацій з питань застосування податкового законодавства - 1000 грн.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції надає оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме те, що ця справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке регулює спірні правовідносини, підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження, тобто є справою не значної складності.

Колегія суддів зазначає, що апеляційний перегляд справи відбувався без учасників справи і представник позивача не був присутній у судовому зсіданні у суді апеляційної інстанції. Крім того на час апеляційного провадження між учасниками вже була сформована правова позиція, у тому числі щодо захисту прав та інтересів позивача та доводів відповідача. Відзив на апеляційну скаргу фактично ґрунтується на правових позиціях викладених в позовній заяві. Також слід зазначити, що надсилання відповідачу відзиву та подання його до суду апеляційної інстанції носить організаційно-технічний характер і не може охоплюватися поняттям «правнича допомога».

З огляду на те, що витрати у сумі 4 000 грн. є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а підготовка цієї справи до розгляду в апеляційній інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, адвокат був обізнаним про позицію свого клієнта, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось, колегія суддів вважає за можливе зменшити понесені позивачем витрат на професійну правничу допомогу до 400 грн. які фактично складаються із написанням письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 139, 143, 252 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачені витрати на правничу допомогу у розмірі 400 грн. (чотириста грн.).

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов