Справа № 216/1244/17
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/1244/17
провадження 2-а/216/12/20
УХВАЛА

іменем України

04 грудня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді Бутенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Котенко А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Корсака О.А.,

представник третьої особи Павлова М.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про тимчасову заборону вчинення дій, -

встановив:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про тимчасову заборону вчинення дій.

Ухвалою суду від 04.12.2018 прийнято справу до свого провадження та призначено її до розгляду.

Представник відповідача - Корсак О.А., в судовому засіданні просив провадження у справі закрити, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Представник третьої особи Павлов М.В. підтримав клопотання представника відповідача

Позивач залишає вирішення клопотання на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 237 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу видано виконавчий лист №2-2247 від 10.11.2015 року про виселення ОСОБА_1 з квартири на користь ОСОБА_2 .

Статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 384 Цивільного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Оскільки виконавчий лист №2-2247 від 10.11.2015 року виданий на виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, у даному випадку законом встановлено інший порядок судового оскарження дій (бездіяльності) та рішень органів державної виконавчої служби відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України, оскільки процес виконання судових рішень нерозривно пов`язаний із справами, у яких суд надав захист.

Якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення, статусу у спірних правовідносинах відповідача та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Частиною 1 статті 239 КАС України встановлено, що провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Оскільки судом встановлено, що позивачем оскаржуються дії державного виконавця, для яких установлено інший порядок судового оскарження, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.238, 239 КАС України, суд -

постановив:

Закрити провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 , про тимчасову заборону вчинення дій.

Роз`яснити позивачу, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.В. Бутенко