Справа № 300/2449/19
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/2449/19 пров. № Н-А/857/6399/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О.І., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.,

представника позивача Лещак Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою адвоката Лещак Наталії Іванівни, яка діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 за нововиявленими обставинами у справі № 300/2449/19 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ містобудування та архітектури Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування припису від 12.11.2019 та постанови від 27.11.2019,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.12.2019 звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 12.11.2019 та постанови від 27.11.2019 за № 56/1009/m.5/2019.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що дії відповідача є неправомірними, оскільки перевірка позивача була проведена з порушеннями норм законодавства України. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що встановлення тимчасової споруди здійснюється на підставі паспорту прив`язки і не потребує отримання дозвільної документації на виконання таких робіт, більше того, такі роботи не є будівельними роботами. З огляду на те, що об`єкт, щодо якого здійснювалась перевірка є тимчасовою спорудою, що в свою чергу є об`єктом благоустрою, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківської області було не вправі здійснювати перевірку на вищевказаному об`єкті, оскільки контроль за розміщенням об`єктів благоустрою відноситься до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, а не до органів державного архітектурно-будівельного контролю. Також позивач вказує на те, що відповідачем порушено процедуру здійснення контролюючого заходу, оскільки акт перевірки, протокол та припис складались за її відсутності.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржила позивач.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року у справі № 300/2449/19 без змін.

11.09.2020 до Восьмого апеляційного адміністративного суду звернулася адвокат Лещак Наталії Іванівни, яка діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020.

Просить задовольнити заяву про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 у справі № 300/2449/19 за нововиявленими підставами, скасувавши цю постанову та прийняти нову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

В заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 покликається на те, що постановою Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 757/37148/15-а про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення касаційну скаргу Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Київській області залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2016 без змін. Вказує, що справа № 757/37148/15-а є ідентичною до № 300/2449/19, оскільки позивач оскаржує протиправність припису та постанови про притягнення до відповідальності у сфері містобудівної діяльності, винесеної органом державного архітектурно будівельного контролю при наявності паспорту прив`язки малої архітектурної форми для провадження підприємницької діяльності, на підставі якого здійснено влаштування тимчасової споруди, а не виконання будівельно монтажних робіт. Така ж аналогія подій та фактів наведена у справі № 757/37148/15-а. Вказує, що в даній ситуації є різне застосування матеріального права судом в аналогічних справах, а тому справа № 757/37148/15-а має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та дотримання принципу процесуальної рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення та просить заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити повністю позовні вимоги.

Інші особи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, явку свого представника не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи поданої заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами у їх сукупності, на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів приходить до переконання, що у задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами слід відмовити, з наступних підстав.

Так відповідно до ч. 1, 2 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість, ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Аналіз наведених положень вказує на те, що під обставинами, які зазначаються у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід розуміти конкретні юридичні факти, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 2а-7523/10/1270, від 22.11.2018 у справі № 826/14224/15, від 06.02.2019 у справі № 822/862/15.

У розумінні наведеного поняття «істотність обставин» як підстави для перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, передбачає існування юридичного факту, на підставі якого виникають, змінюються або припиняються права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, і який за своєю правовою суттю спростовує ті факти, які було покладено в основу судового рішення, про перегляд якого подається заява, тобто впливає на остаточний результат розгляду справи, але про який особі, яка звертається із заявою, не було відомо було і не могло бути відомо на час розгляду справи.

Тільки в сукупності наведених ознак/характеристик повідомлені обставини можна вважати «нововиявленими» як умову для перегляду судового рішення з підстави, встановленої п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України.

На підтвердження підстав для перегляду постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020, заявник посилається на постанову Верховного Суду від 21.01.2019 у справі № 757/37148/15-а у якій суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Київській області.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені в заяві обставини, на які покликається представник позивач, не є нововиявленими, в розумінні ст. 361 КАС України, оскільки стосуються правової позиції, до якої дійшов суд по іншій справі і яка влаштовує заявника.

Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу «res judicata», тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії»).

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими обставинами суд може, зокрема, відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 310, 242, 325, 328, 329, 361, 368, 369Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката Лещак Наталії Іванівни, яка діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 за нововиявленими обставинами у справі № 300/2449/19.

Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2020 у справі № 300/2449/19залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді О. І. Довга
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року