Справа № 2а/1522/6892/11 (2а/522/583/13)
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 2а/1522/6892/11 (2а/522/583/13)

адміністративне провадження № К/9901/37484/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Рибачука А.І., Мороз Л.Л.

розглянувши в письмовому порядку касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року (колегія суддів: Турецька І.О., Стас Л.В., Косцова І.П.) у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління реклами Одеської міської ради, треті особи: Комунальне підприємстве «Одесреклама» Одеської міської ради, Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Управління реклами Одеської міської ради, Комунального підприємства «Одесреклама» Одеської міської ради (далі - КП «Одесреклама»), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати дії Управління реклами Одеської міської ради та дії КП «Одесреклама», вчинені 26 липня 2011 року у АДРЕСА_1 щодо демонтажу: металево-пластикових конструкцій у кількості 6 (шість) штук, розмірами: 600х2000 мм 1 шт., 600х800 мм 2 шт., 300х1200 мм 1 шт., 500х700 мм 1 шт., 1000х2000 мм 1 шт. протиправними;

- визнати направлення на демонтаж 26 липня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 інформаційних конструкцій протиправним;

- витребувати з чужого незаконного володіння Управління реклами Одеської міськради майно, а саме металево-пластикові конструкції у кількості 6 (шість) штук та стягнути з КП «Одесреклама» моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2013 року позов задоволено:

- визнано дії Управління реклами Одеської міської ради та дії КП «Одесреклама» щодо демонтажу 26 липня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 металево-пластикових конструкцій у кількості 6 (шість) штук (розмірами : 600х2000 мм 1 шт., 600х800 мм 2 шт., 300х1200 мм 1 шт., 500х700 мм 1 шт., 1000х2000 мм 1 шт.) - протиправними;

- визнано винесення 26 липня 2011 року КП «Одесреклама» направлення на проведення демонтажу в частині проведення демонтажу інформаційних конструкцій ФОП ОСОБА_1 в за адресою : АДРЕСА_1 - протиправним;

- витребувано з незаконного володіння Управління реклами Одеської міської ради металево-пластикові конструкції у кількості 6 (шість) штук (розмірами : 600х2000 мм 1 шт., 600х800 мм 2 шт., 300х1200 мм 1 шт., 500х700 мм 1 шт., 1000х2000 мм 1 шт.) на користь ФОП ОСОБА_1 ;

- стягнуто з КП «Одесреклама» на користь ФОП ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.;

- зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області стягнути із Державного бюджету України на користь ФОП ОСОБА_1 судовий збір в сумі 232 (двісті тридцять дві) грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року постанову суду першої інстанції змінено та вказано у резолютивної частини замість словосполучення «із Державного бюджету України» - словосполучення «із бюджету м. Одеси».

Провадження у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Управління реклами Одеської міської ради, КП «Одесреклама», за участю третьої особи Державної казначейської служби України в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди закрито, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2013 року у частині вирішення цих вимог - скасовано. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.10.2015 постанову Приморського районного суду міста Одеси від 05 грудня 2013 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасовано в частині задоволених позовних вимог, справу в цій частині вимог направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 11.08.2016 провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 в частині усіх заявлених позовних вимог до Комунального підприємства «Одесреклама» Одеської міської ради - закрито та визначено статус Комунального підприємства «Одесреклама» Одеської міської ради в якості третьої особи на стороні відповідача.

В подальшому, позивач знову звернувся до суду першої інстанції з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просив:

- визнати протиправними дії Управління реклами Одеської міської ради та Комунального підприємства «Одесреклама» Одеської міської ради щодо демонтажу 26 липня 2011 року у АДРЕСА_1 : металево-пластикових конструкцій у кількості 6 (шість) штук, розмірами: 600х2000 мм 1 шт., 600х800 мм 2 шт., 300х1200 мм 1 шт., 500х700 мм 1 шт., 1000х2000 мм 1 шт.

- визнати протиправним винесення 26.07.2011 Управлінням реклами Одеської міської ради направлення на проведення демонтажу в частині проведення демонтажу інформаційних конструкцій фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , розташованих за вказаною вище адресою;

- стягнути з відповідача на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 5232, 8 грн.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління реклами Одеської міської ради, спрямовані на демонтаж належних фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 зовнішніх коснтрукцій, що відбувся 26 липня 2011 року за адресою: АДРЕСА_1 металево-пластикових конструкцій у кількості 6 (шість) штук, розмірами: 600х2000 мм 1 шт., 600х800 мм 2 шт., 300х1200 мм 1 шт., 500х700 мм 1 шт., 1000х2000 мм 1 шт.

Стягнуто з Управління реклами Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 суму на відшкодування судових витрат в розмірі 5232,8 грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2017 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що дії відповідача щодо демонтажу були протиправними та такими що порушують його, ОСОБА_1 , права, однак судом апеляційної інстанції не було повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

У запереченні на касаційну скаргу відповідач вказав, що рішення суду апеляційної інстанції є правомірним із урахуванням висновку Вищого адміністративного суду України та всіх обставин справи, а відтак касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

Справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судами встановлено, що Управлінням реклами Одеської міськради видано направлення на проведення перевірки № 45 від 04 квітня 2011 року, після чого працівником КП «Одесреклама» проведено перевірку та складено акт № 000683 від 11 квітня 2011 року, яким зафіксовано факт розміщення ФОП ОСОБА_1 рекламних конструкцій мимоходів до 1 кв. м у кількості дві одиниці; щитів розміром 0,6 м х 0,8 м х 1 сторону; 0,5 м 0,7м х 1 сторону; 1,0 м х 2,0 м х 1 сторону; лайт-боксів розміром 0,6 м х 2,0 м х 1 сторону; 0,3 м х 1,2 м х 2 сторони без дозвільних документів. Також встановлено відсутність технічного паспорту вивіски.

На підставі вказаного акту перевірки Управлінням реклами Одеської міськради складено припис про усунення порушень № 000683 від 11 квітня 2011 року з вимогою в строк до 15 квітня 2011 року демонтувати зазначені рекламні конструкції у зв`язку з їх розміщенням без дозвільних документів.

Отримавши зі сторони ФОП ОСОБА_1 відмову від підпису акту перевірки вказаний акт та припис про усунення порушень залишено в приміщенні, де позивач безпосередньо здійснює підприємницьку діяльність, про що зроблено відмітку в акті перевірки. На підставі наведених обставин, судом апеляційної інстанції зроблено висновок про обізнаність ФОП ОСОБА_1 про необхідність здійснення демонтажу рекламних конструкцій.

В результаті невиконання позивачем вимог припису 26 липня 2011 року Управлінням реклами Одеської міськради видано направлення на проведення демонтажу № 139 вказаних рекламних конструкцій.

КП «Одесреклама» складено акт проведення демонтажу № 0424 від 26 липня 2011 року, згідно з яким конструкції демонтовано та вивезено на склад КП «Одесреклама» для зберігання.

Позивач, вважаючи, що відповідач діяв протиправно, незаконно і безпідставно здійснив демонтаж належного йому майна, звернувся до суду з указаним позовом.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу по суті та частково задовольняючи позов, виходив із того, що відповідач, на якому лежить тягар доказування у даній справі, не зміг переконати, з яких міркувань необхідно виходити учасниками спірних правовідносин під час віднесення конструкцій (об`єктів, предметів) до такої категорії, що містять рекламу, або до іншої категорії конструкцій (об`єктів, предметів), що не є рекламними.

Суд апеляційної інстанції, при винесенні спірного рішення, виходив з того, що виконавчий комітет органу місцевого самоврядування, як орган, який надає дозвіл на розміщення зовнішньої реклами та здійснює контроль за дотриманням правил її розміщення, у межах своїх повноважень може приймати рішення про усунення порушень таких правил, зокрема і рішення про зобов`язання розповсюджувача реклами до демонтажу протягом певного строку рекламного засобу, установленого без відповідного дозволу.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 за №270/96-ВР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Так, судом апеляційної інстанції установлено, що позивач здійснює свою господарську діяльність безпосередньо у приміщенні, будь-які додаткові споруди до складу цього приміщення не входять.

З фотодоказів, долучених до матеріалів справи вбачається, що конструкції з написами (мовою оригіналу) «Ксерокопия», «Пополнение счета», «Канцтовари», «Справочники», «Мобильные телефоны, обмен, продажа», «Аксессуари» «CD-DVD Диски» «Сувениры», «Распродажа», «Зажигалки», « Духи », «Парфюми от 10 грн.» розташовані на зовнішній поверхні споруди, їх текст орієнтовано на проїжджу частину.

За приписами ч. 6 ст. 9 Закону України «Про рекламу», вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Судом апеляційної інстанції, на підставі аналізу тексту, що містився на конструкціях позивача, місця їх розташування, зроблено висновок про те, що вказані конструкції все ж мають ознаки зовнішньої реклами, так як на них відсутнє зареєстроване найменування особи, що здійснює підприємницьку діяльність (ФОП ОСОБА_1 ), від його діяльності та час роботи, як і не зазначено знаки для товарів і послуг, що належать (ФОП ОСОБА_1 ) та, в свою чергу, міститься інформація, яка призначена сформувати обізнаність споживачів та інтерес щодо товару та послуг.

Таким чином Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що вказані конструкції є - зовнішньою рекламою.

Згідно частин першої статті 16 Закону №270/96-ВР, розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

При видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється. Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Розміщення зовнішньої реклами на територіях та об`єктах поза населеними пунктами провадиться лише за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Типові правила розміщення зовнішньої реклами затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067 (Правила № 2067) регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами.

Дозвіл - документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці (п. 2 Правил №2067).

Так, п. 3 Правил №2067 визначено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Пунктом 5 указаних Правил закріплено, що для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

Так, Правила розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі затверджено Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 434 від 22.04.2008 ( далі по тексту - Правила №434).

Дані Правила регламентують порядок надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами та процедуру їх переоформлення, зміни й анулювання, визначають вимоги до технічного стану, художньо-естетичного вигляду та порядку розміщення рекламних засобів, умови користування місцями для розміщення зовнішньої реклами, що перебувають у комунальній власності, підстави та порядок здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів, а також порядок здійснення контролю за дотриманням положень цих Правил.

Дія цих Правил поширюється на всю територію міста Одеси, включаючи розташування рекламних засобів на будинках (будівлях) і спорудах, на відкритих майданчиках, на міських вулицях (дорогах), площах та інших територіях, у зелених зонах, на елементах вуличного обладнання, зовнішніх та внутрішніх поверхнях підземних переходів, інших об`єктах, розташованих на відкритій місцевості, незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування.Правила є обов`язковими до виконання всіма суб`єктами, що вступають у правовідносини з питань розміщення зовнішньої реклами у межах території міста Одеси.Дія документа поширюється на територію міста Одеси, а саме розташування рекламних засобів на будинках і спорудах, міських вулицях, у тому числі на відкритих майданчиках, площах, на зелених зонах та озеленених територіях, на елементах вуличного обладнання, зовнішніх та внутрішніх поверхнях підземних переходів, а також інших об`єктах, розташованих на відкритій місцевості.

Робочий орган - управління реклами Одеської міської ради, уповноважене Одеською міською радою регулювати діяльність з розміщення зовнішньої реклами у межах міста Одеси (п.п. 1.2, 1.3 п.1.5 Правил №434).

Отже, суд апеляційної інстанції прийшов до правильних висновків про те, що управління реклами Одеської міської ради є робочим органом.

Відповідно до п.п 3.1. п. 3 Правил №434 робочий орган, зокрема, надає фізичним та юридичним особам обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами, а також Правил благоустрою території міста Одеси в частині утримання і забезпечення належного технічного стану та зовнішнього вигляду рекламних засобів; контролює виконання цих приписів; видає направлення на здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів.

Згідно з п.п.4.1п. 4 вказаних правил, КП "Одесреклама", зокрема, на підставі направлення робочого органу організовує та/або здійснює власними силами у встановленому порядку демонтаж протиправно розміщених рекламних засобів.

Положеннями пункту 13 Правил №434 також закріплено, що демонтаж рекламних засобів здійснюється КП "Одесреклама" за направленням робочого органу. Для виконання цих функцій підприємство може використовувати послуги суб`єктів господарювання на підставі відповідних договорів.

Демонтаж рекламного засобу здійснюється відповідно до цих Правил у наступних випадках: а) рекламний засіб є протиправно розміщеним; б) рекламний засіб розміщується з порушенням вимог, передбачених розділом 6 цих Правил, або технічний стан рекламного засобу не відповідає вимогам безпеки, а також якщо відповідні порушення чи недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу; в) рекламний засіб перебуває у неналежному санітарному та/або технічному стані (забруднений, погано пофарбований, містить несправні конструктивні елементи тощо), а також, якщо відповідні недоліки не були усунуті у термін, зазначений у приписі робочого органу.

Аналізуючи викладене, можна зробити висновок, що робочий орган, у разі виявлення порушень Правил №434, уповноважений надавати приписи про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами та направлення на здійснення демонтажу протиправно розміщених рекламних засобів, що виконується, зокрема, КП "Одесреклама".

Факт наявності в Управління реклами Одеської міської ради повноважень щодо надання приписів та направлень на здійснення демонтажу також убачається з постанов Верховного Суду від 28.11.2019 за №522/15817/16-а та від 30.04.2020 за №323/3491/16-а.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що відповідач уповноважений на надання приписів про усунення порушень порядку розміщення зовнішньої реклами та направлення на здійснення демонтажу.

Не дають підстав для скасування рішень судів попередніх інстанцій також інші, зазначені у касаційній скарзі, аргументи відповідача, позаяк вони не применшують і не змінюють основних правових висновків та мотивів судів.

Суд також звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі "Проніна проти України" зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Відповідно до статті 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення суду апеляційної інстанції, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук