Справа № 380/6177/20
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року справа №380/6177/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

за участю:

представника позивача Кецко В.Я.

представника відповідача Кріль А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) «Тригал» до Державної служби України з безпеки на транспорті та Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штраф, -

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Тригал» звернулося в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті та Управління Укртрансбезпеки у Львівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №193603 від 30.06.2020 року, прийняту Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позовні вимоги аргументує тим, що 10.07.2020 року йому від Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов лист, згідно якого до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф постановою №193603 від 30.06.2020 року за порушення абзацу 16 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вважає таку постанову протиправною та такою, що порушує його права та інтереси. Посилається на те, що йому не було відомо про місце і час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки розгляд такої відбувся 30.06.2020 року, а лист відповідача він отримав 03.07.2020 року. Окрім цього, в постанові не відображено місце вчинення згаданого порушення. Зазначає, що відсутні будь-які докази про те, що транспортний засіб внаслідок габаритно-вагового контролю затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу заборонявся, що ставить під сумнів достовірність встановлення перевищення нормативних вагових параметрів, яке не дозволяло подальше пересування транспортного засобу. Посилається, що відповідачем не враховано властивості сипучусті вантажу, що перевозився, оскільки під час руху даний вантаж може переміщуватись по всім осям транспортного засобу. Вказує на відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним сипучим видом вантажу. Також зазначає, що у скаладених відповідачем документах не вказано індивідуальних ознак вагового комплексу, що не дозволяє достовірно встановити який саме ваговий комлекс був використаний для зважування автомобіля. Відтак, складаючи оскаржувану постанову відповідач діяв передчасно та необгрунтовано.

У своїх запереченнях відповідач вказує, що 06.04.2020 року його контролюючими особами проводилась рейдова перевірка у пункті габаритно-вагового контролю транспорних засобів, під час якої був зупинений транспортний засіб SCANIA (номерний знак НОМЕР_1 ). За результатами габаритно-вагового контролю було встановлено перевищення габаритів вказаного транспортного засобу, встановлений п.22.5 Правил дорожнього руху України, на підставі чого було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №031572 від 06.05.2020 року. Зазначає, що відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення. Вказує, що жодним нормативним документом, що регулює діяльність Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю не встановлено обов`язок використання методики при зважуванні тих чи інших видів вантажів. Також зазначає, що ним оформлено відповідне запрошення на розгляд справи та скеровано на юридичну адресу позивач, що підтверджується відповідною квитанцією Укрпошти.

Окрім того, 16.10.2020 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач посилається на те, що відповідач не пересвідчився чи його повідомлено про розгляд справи про накладення штрафу. Відтак, оскаржувана постанова прийнята з порушенням права позивача на участь у розгляді справи та на можливість подання відповідних пояснень та доказів з метою спростування даного штрафу. Зазначає, що по даний час методику зважування сипучих вантажів, згідно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь транспортного засобу, не затверджено. Відтак, при здійсненні зважування транспортного засобу результати вимірювання, здійснені відповідачем, не можна вважати достовірними. Окрім того, посилається, що згадане зважування проведено відповідачем помилково. Також відповідачем не доведено, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях та здійснено на обладнанні, яке відповідає вимогам законодавства. Вказує, що відповідачем були застосовані ваги, які проводять статичне зважування транспортного засобу, а не зважування в русі.

Представник позивача просить позов задоволити з урахуванням наведених мотивів.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить в його задоволенні відмовити повністю.

Ухвалою суду від 06.08.2020 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду від 24.09.2020 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Тригал про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 01.10.2020 року підготовче провадження продовжено на 30 днів.

Ухвалою суду від 03.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

06.05.2020 року відповідачем на підставі довідки №038572 від 06.05.2020 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю було складено акт №031572 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №193603 від 30.06.2020 року на позивача накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн. 00 коп.

Мотивами згаданої постанови є порушення позивачем абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Не погодившись із згаданою постановою позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Змістом спірних правовідносин є постанова Управління Укртрансбезпеки у Львівській області №193603 від 30.06.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначено Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05.04.2001 року, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон №2344-III).

Згідно з ч.14 ст.6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до п.2 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 1567) державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з п.3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Як передбачено абзацом третім п.16 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Судом встановлено, що 06.05.2020 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на автомобільній дорозі Н-08 (474 км) проводилась рейдова перевірка у пункті габаритно-вагового контролю транспортних засобів.

Під час проведення згаданої перевірки був зупинений транспортний засіб SCANIA, номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що міститься в матеріалах справи, зареєстрований на позивача.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з наступними змінами та доповненнями (далі Правила), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує, серед іншого, фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі -18т, строєні - 24 т).

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Частиною четвертою цієї ж норми передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до п.18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №879), за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Як передбачено п.21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Згідно із п.21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

За наслідками габаритно-вагового контролю згаданого транспортного засобу було встановлено наступні порушення: повна маса становила 42 150 кг, навантаження на вісь - 13 250 кг. Вказані порушення зафіксовані довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 038572 від 06.05.2020 року.

Суд зазначає, що у позивача під час проведення перевірки не було дозволу, який дозволяє перевозити вантажі з вказаними показниками або ж документа про внесення плати за проїзд з таким вантажем.

На підставі вищезазначеної довідки контролюючими особами складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 031572 від 06.05.2020 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області дотримано вимоги щодо порядку проведення та оформлення результатів рейдової перевірки позивача.

Відповідно до п.25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно з абзацом першим п.26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Абзацом другим .26 Порядку № 1567 передбачено, що про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Відповідно до абзацу першого п.27 Порядку № 1567 у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Абзацом другим цієї ж норми встановлено, що за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Суд зазначає, що достатнім підтвердженням належного повідомлення позивача у цьому випадку може виступати відповідний документ, що підтверджує факт направлення повідомлення, у тому числі розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), виданий оператором поштового зв`язку, який внесений до єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, а у разі відправляння згрупованих поштових відправлень - розрахунковий документ та копія списку відправлень.

Повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, в якому зазначено дату, час та місце розгляду справи надіслано відповідачем на адресу позивача завчасно рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується фіскальним чеком від 22.06.2020 року.

Відтак, відповідачем виконано вимоги абзацом другим 26 Порядку № 1567, а тому аргумент позивача про неповідомлення його щодо розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт судом до уваги не береться.

Окрім того, у постанові від 01.03.2018 року у справі № 820/4810/17 Верховний Суд зазначив, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді та у зв`язку з цим не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

В доповнення до викладеного слід зазначити, що позивачем під час розгляду справи в суді не було додано додаткових документів, які б суттєво вплинули на результат справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Відтак, аргумент позивача щодо невчасного його повідомлення про час та місце розгляду згаданої справи не є суттєвим, а тому не може бути покладений в основу судового рішення.

Щодо твердження позивача з приводу неврахованання відповідачем властивостей сипучусті вантажу, який перевозився позивачем, а саме цементу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. №363, з наступними змінами та доаовненнями (наділ - Правила № 363), за способом вантаження і розвантаження вантажі бувають: штучними, сипучими, навалочними і наливними.

Згідно з п.8.15 Правил № 363 вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Пунктом 12.5 Правил № 363 передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Отже, вказаними нормами передбачено обов`язок саме позивача як перевізника щодо забезпечення належного розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху.

Зміщення вантажу, як наслідок, перевищення встановлених вагових обмежень, є порушенням.

Крім цього, чинним законодавством не передбачено особливих умов зважування транспортних засобів, які навантажені будь-якими сипучими вантажами.

Тому такі аргументи позивача судом до уваги не беруться.

Щодо доводів позивача, що у скаладених відповідачем документах не вказано індивідуальних ознак вагового комплексу, що не дозволяє достовірно встановити який саме ваговий комлекс був використаний для зважування автомобіля, суд зазначає, що такі документи (акт, постанова про накладення штрафу) складаються за встановленою формою та не передбачають зазначення такої інформації, а тому такі до уваги не беруться.

Щодо аргументів позивача, які стосуються похибки автомобільних ваг, то суд зазначає наступне.

Згідно із ст.60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема серед наведених, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з Свідоцтва про державну метрологічну атестацію №34-1191 від 08.09.2009 року абсолютна похибка за нормальних умов в автомобільних вагах допускається в межах 100 (50) кг, що з урахуванням показників вагового контролю навантаження на осі (довідка №038572 від 06.05.2020 року) та нормативів навантаження на одиночну вісь - 11 т, дозволяє суду прийти до висновку, що така похибка впливає на відсоткове перенавантаження та як наслідок на розмір санкції в сторону зменшення на 17000 грн. 00 коп.

Дана обставина не була врахована при прийнятті спірної постанови.

Інші доводи позивача не беруться до уваги на підставі вищенаведених мотивів.

З огляду на викладене, судом встановлено часткове порушення постановою Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №193603 від 30.06.2020 року критерію правомірності, визначеного п.3 ч.2 ст.2 КАС України (обґрунтованість), при визначенні розміру санкції, а тому у цій частині позов підлягає до задоволення. В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Окрім того, у відповідності до ч.6 ст.157 КАС України заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, такий належить присудити на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Львівській області (адреса: м.Львів, пр-т В.Чорновола, 57, ) №193603 від 30.06.2020 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тригал» (адреса: Львівська область, Яворівський район, с.Зелів, ) 17000 грн. 00 коп. адміністративно-господарського штрафу.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 4 грудня 2020 року.

Суддя В.Я.Мартинюк