Справа № 320/12537/20
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 грудня 2020 року м. Київ № 320/12537/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання неправомірними дії, визнання протиправним та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

30 листопада 2020 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з позовом до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання неправомірними дії, визнання протиправним та скасування постанови.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.Згідно з вимогами ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 оскаржує постанову заступника начальника відділу Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перетятько Л.П. від 7 серпня 2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 62753493, разом з тим звернувся до суду 30 листопада 2020 р., тобто після закінчення десятиденного строку на звернення з такою позовною заявою.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що про оскаржувану постанову дізналася 26 серпня 2020 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 62753493. Доказів цьому твердженню до позову не надано. Проте, як слідує з позову, після отримання вказаної інформації, заявник до суду з позовною заявою не звернулася, а вирішила оскаржувати вказану постанову в адміністративному порядку. У зв`язку з цим ОСОБА_1 подала скаргу до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

29 вересня 2020 року вона отримана відповідь на скаргу. Проте, як слідує з позову, після отримання вказаної відповіді, заявник до суду з позовною заявою не звернулася, а вирішила і надалі оскаржувати вказану постанову в позасудовому порядку до МЮ України.

19 листопада 2020 р. заявником отримано відповідь від МЮ України, якою відмовлено в задоволенні скарги.

ОСОБА_1 зазначає, що саме з 19 листопада 2020 р. відраховує строк звернення до суду, оскільки раніше вона намагалася врегулювати це питання в позасудовому порядку.

Суд зазначає, що ст. 287 КАС України визначено строк звернення до суду 10 днів з моменту коли особа дізналася про порушення своїх прав. У цій справі строк звернення до суду згідно з позовною заявою починається відраховуватися з 26 серпня 2020 р., тобто з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 62753293.

Суд звертає увагу ОСОБА_1 , що відповідно до вимог КАС України категорія справ, передбачена ст.287 КАС України, не передбачає позасудового порядку для врегулювання спору. Отже, такі дії вчинялися заявником на власний розсуд.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 помилково починає обчислення цього строку з 19 листопада 2020 р. з моменту отримання рішення про розгляд її скарги до Міністерства юстиції України.

Суд звертає увагу, що заявником ОСОБА_1 не надано доказів отримання нею спірної постанови в період часу з дати її винесення 7 серпня 2020 р. до дати ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 26 серпня 2020 р., не вказано наявності поважних причин щодо неможливості звернення до суду в період з 26 серпня по 29 вересня 2020 р., в період після отримання відповіді на скаргу з 29 вересня по 19 листопада 2020 р., а також зазначає, що строк, який пройшов з 19 листопада 2020 р. до дати підписання позовної заяви 30 листопада 2020 р. також перевищує 10 днів і причин поважності пропуску цього строку не вказано.

Суд наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутні докази щодо того, коли ОСОБА_1 дізналася або мала дізнатись про спірну постанову від 7 серпня 2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 62753493. До суду не надано супровідного листа та конверта із поштовим штемпелем, трекінга руху цієї поштової кореспонденції.

Суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі №357/6560/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із урахуванням викладеного суддя дійшов висновку щодо необхідності залишення даної позовної заяви без руху з наданням часу ОСОБА_1 для подачі документів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суддя вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 з наданням часу для усунення зазначених недоліків.

Також суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 р. у справі "Пелевін проти України" (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Указані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду заяви, текст якої буде містити додаткові підстави та обґрунтування пропуску строку на звернення до суду, визначеного ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі необхідності - клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим адміністративним позовом та докази щодо дати отримання позивачем оскаржуваної постанови (конверт тощо).

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання неправомірними дії, визнання протиправним та скасування постанови, - залишити без руху.

2. Установити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Журавель В.О.