Справа № 320/10228/20
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 грудня 2020 року м. Київ № 320/10228/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті з позовом до державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельникової Варвари Сергіївни, у якому просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельникової Варвари Сергіївни, вчинення в межах виконавчого провадження №62773106, щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2020;

- скасувати постанову державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельникової Варвари Сергіївни про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2020 в межах виконавчого провадження №62773106.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивач у10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати докази сплати судового збору (оригінал платіжного документу) на суму 2102,00 грн. за звернення з позовною заявою до суду; надати уточнену позовну заяву (три примірники), з урахування вказаних судом зауважень; надати заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою та докази поважності причин його пропуску.

У зв`язку з недостатнім фінансуванням суду на здійснення витрат на закупівлю поштових марок та оплати послуг відправлення поштової кореспонденції копія ухвали суду від 02.11.2020, підписана цифровим підписом, була направлена на електронну адресу представника позивача, адвоката Руденка Андрія Олександровича, яка зазначена у позовній заяві.

Копія ухвали була доставлена до електронної скриньки 02.11.2020, про що свідчить довідка, сформована Автоматизованою системою документообігу "Діловодство спеціалізованого суду" про доставку електронного листа від 06.11.2020.

27.11.2020 на адресу суду від позивача надішли уточнена позовна заява, в якій в якості відповідача вказаний Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

До вказаної заяви додано заяву про визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення такого строку.

Дослідивши вказані документи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі Перез де Рада Каванілес проти Іспанії від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить з наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа Олександр Шевченко проти України, п. 27).

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад до строків для подання адміністративного позову (рішення Європейського суду з прав людини від 7 вересня 1999 року у справі "Йодко против Литви (Jodko v. Lithuania).

Предметом позову у даній справі є оскарження дій органу державної виконавчої служби щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2020 та скасування цієї постанови, при цьому позивач у позовній заяві зазначає, що спірну постанову він отримав 26.08.2020.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд в ухвалі від 02.11.2020 у цій справі зазначив, що звернувшись до суду з позовною заявою, позивачем було пропущено десятиденний строк звернення до суду.

Судом було запропоновано позивачу надати заяву про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску такого строку.

Позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду, зазначив про те, що 28.08.2020 ТОВ "Аверс-Сіті" звернулось до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії державного виконавця щодо прийняття спірної постанови, однак ухвалою Господарського суду Київської області від 01.09.2020 у справі №911/1603/18 було повернуто ТОВ "Аверс-Сіті" відповідну скаргу.

Позивач зазначив, що 04.09.2020 ним було повторно подано до Господарського суду Київської області скаргу на дії державного виконавця Ірпінського міського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельникової В.С. у виконавчому провадженні №62773106.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.09.2020 у справі №911/1603/18 було закрито провадження у справі та роз`яснено ТОВ "Аверс-Сіті", що оскарження дій державного виконавця Ірпінського міського ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мельникової В.С. у виконавчому провадженні №62773106 здійснюється у порядку адміністративного судочинства до Київського окружного адміністративного суду.

Позивач звернув увагу на те, що вказана ухвала була опублікована в Єдиному держаному реєстру судових рішень лише 07.10.2020 та саме зі вказаного інтернет-ресурсу він дізнався про її зміст.

Позивач наголосив на тому, що представник позивача, адвокат ОСОБА_1 , не мав можливості звернутися до Київського окружного адміністративного суду з позовом про оскарження спірної постанови після 29.09.2020 (коли дізнався про підсдність даної категорії справи), оскільки адвокат ОСОБА_1 перебував на самоізоляції до 19.10.2020 через контакт з адвокатом Щигловим Є.О., який 05.10.2020 отримав позитивний тест на наявність коронавірусної інфекції COVID-19.

На підтвердження наданих пояснень позивачем додано до матеріалів позовної заяви копію результатів дослідження ОСОБА_2 від 05.10.2020 №1968259.

Розглянувши наведені представником позивача аргументи, суд зазначає, що звернення позивача до суду іншої юрисдикції зі скаргою на дії державного виконавця саме по собі не може бути визнано судом беззаперечною підставою для поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою, оскільки потребує надання комплексної оцінки впливу цієї обставини на умови дотримання строку звернення до суду.

Суд наголошує на тому, що зі змісту ухвали Господарського суду Київської області від 29.09.2020 у справі №911/1603/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 92003884) вбачається, що судове рішення було проголошено у відкритому судовому засіданні 29.09.2020, на якому був присутній представник ТОВ "Аверс-Сіті" адвокат Руденко А. О., внаслідок чого саме 29.09.2020 слід вважати днем, коли позивач став обізнаний щодо належної юрисдикційної підсудності розгляду даної справи.

Посилання позивача на перебування його представника, адвоката Руденка А.О., на самоізоляції до 19.10.2020 через контакт з адвокатом ОСОБА_2 , який 05.10.2020 отримав позитивний тест на наявність коронавірусної інфекції COVID-19, суд вважає непереконливими та такими, що не підтверджені жодними доказами. При цьому, наданий позивачем суду результат дослідження біоматеріалу із зіву та носа ОСОБА_2 методом полімеразної ланцюгової реакції не є допустимим доказом, позаяк не підтверджує ані контакт представника позивача, адвоката Руденка А.О., з цією особою, ані відношення цих двох осіб між собою (зокрема, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є колегами та працюють в одному приміщенні тощо), ані факт перебування представника позивача, адвоката Руденка А.О., на самоізоляції після відповідного контакту. Представником також не наведено, яким чином перебування його на самоізоляції перешкоджало можливості скористатися альтернативними засобами зв`язку (поштовий зв`язок; кур`єрські служби; засоби електронного зв`язку тощо).

Більш того, досліджуючи відомості Єдиного державного реєстру судових рішень з повним доступом, судом встановлено, що представник ТОВ "Аверс-Сіті" адвокат Руденко А. О. брав участь у судових засіданнях в інших справах у той період, коли він, за його твердженням, перебував на самоізоляції, а саме:

- 07.10.2020 в Ірпінському міському суді Київської області під час розгляду справи №367/7692/17 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР - 92077191);

- 07.10.2020 в Ірпінському міському суді Київської області під час розгляду справи №128/3259/19 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР - 92044801).

Отже, у заяві представником позивача викладені завідомо неправдиві свідчення з метою введення суду в оману.

У зв`язку з цим, надані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду пояснення є неперконливими та не підтверджують наявність поважних причин пропуску ТОВ "Аверс-Сіті" десятиденного строку звернення з даною позовною заявою до суду.

Отже, позивачем не доведено поважності причини пропуску строку звернення з даною позовною заявою, що свідчить про те, що позивач не виконав повністю вимоги суду, викладені в ухвалі від 02.11.2020.

Суд ще раз зауважує, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Зважаючи на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, а наведені ним причини пропуску цього строку не дають підстав для визнання їх поважними та, відповідно, поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне застосувати процесуальні наслідки такого пропуску.

Крім того, суд звертає увагу на те, що копію ухвали була доставлена до електронної скриньки представника позивача 02.11.2020, а тому останнім днем установленого судом строку для надання суду документів для усунення недоліків позовної заяви є 12.11.2020.

Суд зазначає, що документи на усунення недоліків позовної заяви були направлені до Київського окружного адміністративного суду лише 23.11.2020, про що свідчить лицьова частина конверту з відбитком печатки відділення зв`язку АТ "Укрпошта".

Отже, позивач подав документи на усунення недоліків позовної заяви після спливу строку, встановленого для усунення недоліків позовної заяви. Суд не приймає до уваги твердження представника позивача про те, що про існування ухвали суду він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки в матеріалах справи міститься належний доказ доставки на вказану у позовній заяві електронну скриньку позивача електронної копії ухвали суду, підписаної цифровим підписом.

Суд зауважує, що відповідно до частини п`ятої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Частиною шостою цієї ж статті визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Відповідно до частини першої статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно з частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Проте, з відповідною заявою позивач до суду не звертався.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на невиконання позивачем у повному обсязі вимог ухвали суду від 02.11.2020 та подання документів про усунення недоліків позовної заяви з пропуском строку, встановленого для усунення недоліків позовної заяви, суд вважає за необхідне позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті до державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мельникової Варвари Сергіївни про визнання неправомірними дій та скасування постанови, повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Керуючись статтями 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Аверс-Сіті до державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мельникової Варвари Сергіївни про визнання неправомірними дій та скасування постанови, - повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

2. Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) позивачу (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.