Справа № 160/301/19
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 160/301/19

адміністративне провадження № К/9901/15919/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Рибачука А.І.,

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 160/301/19

за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (далі - Держекоінспекція у Дніпропетровській області) до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Агрофірма «Родина» про застосування заходів реагування, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ТОВ «Агрофірма «Родина»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2019, ухвалене у складі головуючого судді Рябчук О.С.

та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Чабаненко С.В., суддів Чумака С.Ю., Юрко І.В., -

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 10.01.2019 Держекоінспекція у Дніпропетровській області звернулась до суду з позовом, у якому просила:

частково зупинити виробництво (виготовлення), реалізацію продукції, виконання робіт, надання послуг, під час якого здійснюється експлуатація джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме: склади для зберігання зерна в кількості 10 одиниць, що розташовані за адресою: вул. Леніна, 74, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області; на дільниці автогараж: бокси для автотранспорту в кількості 2 одиниць, що розташовані за адресою: вул. Леніна, 22а, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області; на дільниці механізований тік: сепаратори АІ-БЦС-100 зерноочисні в кількості 2 одиниць, бункер загрузки, бункери розгрузки в кількості 4 одиниць, зерноподрібнювач ДКУ-1,2, склад хімікатів для зберігання пестицидів та агрохімікатів - 1 одиниць, що розташовані за адресою: вул. Леніна, 74, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області; на дільниці комплекс заправки: паливні заправні колонки в кількості 4 оддиниць, паливні резервуари в кількості 6 одиниць, що розташовані за адресою: вул. Леніна, 72, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області; на дільниці тракторної бригади: бокси для автотранспорту в кількості 2 одиниць, зварювальний пост, вулканізація, що розташовані: вул. Леніна, 71, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області; на дільниці мехмайстерня: ковальський горн, заточувальний верстат, токарний верстат, свердлильні верстати в кількості 3 одиниць, твердопаливний котел по типу «буржуйка», що розташовані: вул. Леніна, 30а, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області; на дільниці тваринницького комплексу: в корпусі для свиноматок дахові дефлектори в кількості 4 одиниць, за адресою: вул. Квіткова, 31, с. Чкаловка, Криворізький район, Дніпропетровської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» (місцезнаходження: вул. Леніна, 25, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровська область, 53031; місце провадження діяльності: дільниця автогаражу (вул. Леніна, 22а, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області); дільниця механізований тік (вул. Леніна, 74, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області); дільниця комплекс заправки (дільниця зберігання ПММ) (вул. Леніна, 72, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області); дільниця тракторної бригади та зберігання сільгосптехніки (вул. Леніна, 71, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області); дільниця мехмайстерні (вул. Леніна, 30а, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області); тваринницький комплекс (вул. Квіткова, 31, с. Чкаловка, Криворізький район, Дніпропетровської області) ) до повного усунення ТОВ «Агрофірма «Родина» порушень.

В обґрунтування позовних вимог Держекоінспекція у Дніпропетровській області зазначила, що при проведенні позапланової перевірки щодо дотримання ТОВ «Агрофірма «Родина» вимог природоохоронного законодавства було виявлено низку порушень вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря. Перевірку проведено з дотриманням вимог чинного законодавства. Зазначені в акті порушення, які створюють небезпеку для навколишнього середовища, на момент розгляду справи відповідачем не усунуті.

2. Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 07.02.2019, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019, задовольнив позовні вимоги.

3. 01.06.2019 ТОВ «Агрофірма «Родина» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019, а справу №160/301/19 направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

4. Ухвалою Верховного Суду від 13.06.2019 відкрито касаційне провадження за вказаною вище касаційною скаргою.

5. Розпорядженням в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 24.04.2020 №654/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 09.04.2020 №923/0/15-20» Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».

6. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2020 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І. - головуючий суддя, судді: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.

7. Ухвалою судді Верховного Суду від 28.04.2020 прийнято зазначену справу до провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. У справі, яка розглядається суди встановили, що Держекоінспекцією в період з 18.09.2018 по 01.10.2018 на підставі наказу від 14.09.2018 № 813-П «Про проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо стану виконання припису від 29.06.2017 № 4-4473-8-3, виданого за результатами акта планової перевірки від 13.06.-26.06.2017 ТОВ Агрофірма «Родина», що знаходиться за адресою: вул. Леніна, 25, с Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровська область, 53031, », направлення на перевірку від 14.09.2018 № 4-9696-4-3 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Агрофірма «Родина». За результатами перевірки складено акт від 01.10.2018 № 518/4-8/18.

В ході перевірки встановлено та зафіксовано в акті від 01.10.2018 № 518/4-8/18, що інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферу на підприємстві не проведена. При обстежені території ТОВ «АГРОФІРМА «РОДИНА» виявлено встановлене обладнання, яке є джерелами утворення викидів, а саме:

склади для зберігання зерна в кількості 10 одиниць, що розташовані за адресою: вул. Леніна, 74, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області;

на дільниці автогараж: бокси для автотранспорту в кількості 2 одиниць, що розташовані за адресою: вул. Леніна, 22а, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області;

на дільниці механізований тік: сепаратори АІ-БЦС-100 зерноочисні в кількості 2 одиниць, бункер загрузки, бункери розгрузки в кількості 4 одиниць, зерноподрібнювач ДКУ-1,2, склад хімікатів для зберігання пестицидів та агрохімікатів - 1 одиниця, що розташовані за адресою: вул. Леніна, 74, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області;

на дільниці комплекс заправки (дільниця зберігання ПММ): паливні заправні колонки в кількості 4 одиниць, паливні резервуари в кількості 6 одиниць, що розташовані за адресою: вул. Леніна, 72, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області;

на дільниці тракторної бригади: бокси для автотранспорту в кількості 2 одиниць, зварювальний пост, вулканізація, що розташовані: вул. Леніна, 71, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області;

на дільниці мехмайстерня: ковальський горн, заточувальний верстат, токарний верстат, свердлильні верстати в кількості 3 одиниць, твердопаливний котел по типу «буржуйка», що розташовані: вул. Леніна, 30а, с. Радіонівка, Криворізький район, Дніпропетровської області;

на дільниці тваринницького комплексу: в корпусі для свиноматок дахові дефлектори в кількості 4 одиниць, за адресою: вул. Квіткова, 31, с. Чкаловка, Криворізький район, Дніпропетровської області.

Також в акті перевірки від 01.10.2018 № 518/4-8/18 зазначено, що в порушення вимог статей 10, 11 Закону України від 16.10.1992 № 2707-XII «Про охорону атмосферного повітря» (далі - Закон № 2707-XII) відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від вищезазначених джерел, а також те, що відповідач не виконує пункти 2, 3 припису Держекоінспекції у Дніпропетровській області від 29.06.2017 № 4-4473-8-3, якими вимагалось до 01.10.2017 провести інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря відповіло до фактичного стану підприємства (пункт 2) та здійснювати діяльність підприємства пов`язану з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря при наявності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (пункт 3).

Також судами попередніх інстанцій встановлено, що копію зазначеного акта перевірки від 01.10.2018 № 518/4-8/18 направлено відповідачу 01.10.2018.

У зв`язку із неусуненням ТОВ «Агрофірма «Родина» виявлених Держекоінспекцією у Дніпропетровській області в ході перевірки порушень, позивач звернувся у суд із цим адміністративним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що експлуатація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря заборонена приписами Закону № 2707-XII, інвентаризація джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підприємстві не проведена, на момент звернення позивача до суду з цим позовом та розгляду справи по суті, вказані обставини, які стали підставою для звернення до суду з даним позовом, не перестали існувати та не усунуті відповідачем.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

10. Касаційна скарга відповідача обґрунтована, зокрема тим, що судами попередніх інстанцій не встановлено, що вказане в позовній заяві устаткування є джерелами викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, оскільки на момент перевірки всі перелічені позивачем об`єкти не експлуатувались, з огляду на те, що перебувають в неробочому стані; що для цього устаткування необхідно отримувати відповідні дозволи.

11. У відзиві на касаційну скаргу позивач вказує на те, що зазначене у позовній заяві обладнання є джерелами утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що потребує отримання дозволу на такі викиди. Також позивач вказав на те, що обладнання, яке не експлуатується та знаходиться у неробочому стані має бути демонтовано.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України [в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі»; (далі - Закон № 460-IX)], колегія суддів виходить із такого.

13. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначає Закон України від 25.06.1991 № 1264-XII «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон № 1264-XII).

15. Згідно з частиною першою статті 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про охорону атмосферного повітря.

16. Центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, правовий статус якої визначено у Положенні, затвердженому Указом Президента України від 13.04.2011 № 454/2011 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення № 454/2011).

17. Згідно з підпунктом «г» пункту 4 Положення № 454/2011 Держекоінспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог, зокрема, законодавства про охорону атмосферного повітря щодо:

виконання запланованих і затверджених загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм;

наявності та додержання дозволів на викиди забруднюючих речовин;

забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;

додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря;

додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання;

порядку здійснення діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях;

надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

18. За правилами підпункту 9 пункту 6 Положення № 454/2011 Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право виконувати відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу і властивостей викидів стаціонарних та пересувних джерел забруднення атмосферного повітря, грунтів, вод лляльних, баластних, зворотних, поверхневих та морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об`єктах, що обстежуються, та вимірювання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання.

19. Також, Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: приймати рішення про обмеження чи зупинення (тимчасово) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин, за винятком суб`єктів підприємницької діяльності (інвесторів), що провадять свою діяльність відповідно до законодавства про угоди щодо розподілу продукції (підпункт 15 пункту 6 Положення № 454/2011).

20. Закон України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

21. За змістом статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

22. На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

23. Припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

24. Згідно з частиною п`ятою статті 4 вказаного Закону повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування.

25. Отже, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей. Застосування таких заходів обумовлюється виключно наявністю підстав, які свідчать про наявність для життя і здоров`я людей загрози внаслідок забруднення довкілля.

26. При цьому, Верховний Суд зазначає, що застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог у сфері природоохоронного законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

27. Щодо суті виявлених під час перевірки порушень, колегія суддів виходить із такого.

28. У преамбулі до Закону № 2707-ХІ зазначено, що атмосферне повітря є одним з основних життєво важливих елементів навколишнього природного середовища.

29. Закон № 2707-XI спрямований на збереження та відновлення природного стану атмосферного повітря, створення сприятливих умов для життєдіяльності, забезпечення екологічної безпеки та запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище та визначає правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря.

30. Згідно із статтею 5 Закону № 2707-XI у галузі охорони атмосферного повітря встановлюються такі нормативи:

нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря;

нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел;

нормативи гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел;

нормативи вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах та впливу фізичних факторів пересувних джерел;

технологічні нормативи допустимого викиду забруднюючих речовин.

Законодавством можуть встановлюватися й інші нормативи в галузі охорони атмосферного повітря.

Порядок розроблення та затвердження нормативів у галузі охорони атмосферного повітря встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до закону.

31. Зокрема, для оцінки стану забруднення атмосферного повітря встановлюються нормативи екологічної безпеки атмосферного повітря та нормативи гранично допустимих викидів в атмосферне повітря забруднюючих речовин, рівні шкідливого впливу фізичних та біологічних факторів у межах населених пунктів, у рекреаційних зонах, в інших місцях проживання, постійного чи тимчасового перебування людей, об`єктах навколишнього природного середовища з метою забезпечення екологічної безпеки громадян і навколишнього природного середовища:

нормативи якості атмосферного повітря;

гранично допустимі рівні впливу акустичного, електромагнітного, іонізуючого та інших фізичних факторів і біологічного впливу на стан атмосферного повітря населених пунктів (частина перша статті 6 Закону № 2707-XI) .

32. Також, частиною першою статті 7 Закону № 2707-XI визначено, що нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.

33. Обов`язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря визначені у статті 10 Закону № 2707-XI, відповідно до якої вказані суб`єкти, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

34. За правилами статті 11 Закону № 2707-XI для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік забруднюючих речовин переглядається Кабінетом Міністрів України не менше одного разу на п`ять років за пропозицією центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, і центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування з урахуванням особливостей екологічної ситуації регіону, населеного пункту можуть додатково встановлювати перелік забруднюючих речовин, за якими здійснюється регулювання їх викидів на відповідній території.

За поданням обласних, Київської, Севастопольської міських державних адміністрацій, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, органи місцевого самоврядування, у разі перевищення нормативів екологічної безпеки, на відповідній території затверджують відповідно до закону програми оздоровлення атмосферного повітря, здійснюють заходи щодо зменшення забруднення атмосферного повітря.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

35. При цьому статтею 12 Закону № 2707-XI передбачено, що господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

36. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі відповідного дозволу.

37. Разом з цим, необхідність отримання суб`єктом господарювання відповідного дозволу виникає за наявності певних умов: по-перше - це вставання факту, того, що певний об`єкт є джерелом викиду, тобто є об`єктом (підприємством, цехом, агрегатом, установкою, транспортним засобом тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин, а норматив якості атмосферного повітря не відповідає критеріям якості атмосферного повітря, який відображає гранично допустимий максимальний вміст забруднюючих речовин в атмосферному повітрі і при якому відсутній негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; по друге - такий об`єкт має експлуатуватись.

38. Як видно із заявлених позовних вимог та акта від 01.10.2018 № 518/4-8/18, складеного позивачем за результатом проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання відповідачем законодавства у сфері навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, позивачем до джерел утворення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря віднесено: склади для зберігання зерна, бокси для автотранспорту, сепаратори АІ-БЦС-100 зерноочисні, бункер загрузки, бункери розгрузки, зерноподрібнювач ДКУ-1,2, склад хімікатів для зберігання пестицидів та агрохімікатів, паливні заправні колонки, паливні резервуари, бокси для автотранспорту, зварювальний пост, вулканізація, ковальський горн, заточувальний верстат, токарний верстат, свердлильні верстати, твердопаливний котел по типу «буржуйка», дахові дефлектори.

39. Разом з цим, суди першої та апеляційної інстанцій не дали правової оцінки чи є вказане устаткування джерелом утворення викидів, чи віднесено воно до Переліку типів устаткування, для яких розробляються нормативи граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин із стаціонарних джерел, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 16.08.2004 N 317, чи експлуатується таке обладнання відповідачем.

40. Також суди першої та апеляційної інстанції не встановили чи здійснювались позивачем дії по відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань для з`ясування чи здійснюється відповідачем викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, з надходженням в атмосферне повітря яких законодавець пов`язує необхідність отримання відповідного дозволу.

41. Колегія суддів зазначає, що вимоги частини четвертої статті 9 КАС України зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

42. За змістом частини першої та другої статті 341 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом № 460-IX) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права та не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

43. Без дослідження і з`ясування наведених вище обставин, прийняті у справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можна вважати законними та обґрунтованими.

44. Згідно із частиною другою статті 353 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом № 460-IX) підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

45. Верховний Суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати обставини, давати оцінку доказам, а відтак позбавлений можливості постановити рішення у справі у зв`язку з неповним встановленням обставин справи, у зв`язку із чим постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №160/301/19 скасувати, а справу за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Родина» про застосування заходів реагування - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

СуддіА.І. Рибачук Л.Л. Мороз А.Ю. Бучик