Справа № 463/11698/20
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/463/243/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача Арендач М.В.

відповідача ОСОБА_1

перекладачів Тусер Мд Мауд Ахмед, Бешкерової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про продовження строку затримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення про продовження строку затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації на строк 6 місяців, а саме до 08 год. 00 хв.09 червня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, який є громадянином Народної Республіки Бангладеш, 09.06.2020 разом з сімома громадянами Народної Республіки Бангладеш намагався незаконно перетнути державний кордон з України в Республіку Польща, внаслідок чого 10.06.2020 Мостиський районний суд Львівської області прийняв рішення про його затримання з метою ідентифікації. 13.08.2020 відповідача поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Чернігівській області.

З метою виконання рішення суду та ідентифікації відповідача позивач звернувся до Департаменту Консульської служби Міністерства Закордонних справ України для звернення останнього через Посольство України в Республіці Польща до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща. Відповіді на даний час не надійшло, а натомість Почесне консульство Народної Республіки Бангладеш у м. Києві не наділено повноваженнями здійснювати заходи щодо ідентифікації громадян Бангладеш.

Вказане в сукупності унеможливлює проведення ідентифікації відповідача і тому просить продовжити строк тимчасового затримання на шість місяців. Зі сторони відповідача відсутня співпраця із представниками Держприкордонслужби України.

Ухвалою судді від 04.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання в режимі відеоконференції з трансляцією з Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечив та пояснив, що має намір самостійно зібрати документи для виїзду з території України.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

10.06.2020 року Мостиським районним судом Львівської області прийнято рішення про затримання відповідача з метою його ідентифікації на строк, який не може перевищувати 6 місяців, а саме до 08.12.2020.

13.08.2020 року відповідача було поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Чернігівській області де він на даний час перебуває.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до ч. 4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Аналогічні положення викладені в пункті 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частин одинадцятої-тринадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш, як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

При цьому, системний лінгвістично-логічний аналіз положень частини одинадцятої ст. 289 КАС України дозволяє стверджувати, що законодавець, виділив дві умови, які є підставою для продовження строку для затримання, і зокрема:

1) за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства та,

2) за наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Про правильність таких висновків свідчить той факт, що у п. 3 ч. 1 ст. 20 КАС України законодавець серед адміністративних справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам визначив, серед іншого, справи про продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.

В свою чергу, вживання у цій нормі сурядного розділового сполучника «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік і якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, то наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.

Згідно матеріалів справи, позивач звертався до Почесного консульства Народної Республіки Бангладеш у м. Києві щодо ідентифікації особи відповідача, однак останнє надало відповідь про відсутність повноважень здійснювати ідентифікацію осіб. З огляду на це, дипломатичними каналами відповідний запит щодо ідентифікації особи відповідача скеровано до Посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польща. На даний час відповіді не отримано.

Сам відповідач у питаннях щодо ідентифікації його особи не співпрацює з адміністрацією Львівського прикордонного загону, а вказуючи про намір самостійно зібрати документи, взагалі не пояснює, чому не співпрацює з адміністрацією Львівського прикордонного загону.

Вказане свідчить про те, що на даний час особа відповідача не може вважатись ідентифікована, що є підставою для продовження строку його затримання.

Крім того, загальновідомим факт існування карантинних обмежень, в тому числі в частині закриття транспортних сполучень, що також створює перешкоди в ідентифікації відповідача.

Таким чином, з огляду на наявність карантинних обмежень пов`язаних із пандемією коронавірусу, які в тому числі стосуються міждержавних транспортних перевезень, аргументи сторони позивача про неможливість на даний час забезпечити примусове видворення є обґрунтованим.

Стаття 1 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює гарантії, що стосується вислання іноземців.

За змістом цієї норми іноземець, який законно проживає на території держави, не може бути висланий за її межі інакше ніж на виконання рішення, прийнятого відповідно до закону, і повинен мати можливість:

a) наведення доводів проти свого вислання;

b) перегляду своєї справи; і

c) представлення з цією метою перед компетентним органом або перед особою чи особами, призначеними цим органом.

Іноземець може бути висланий ще до того, як він здійснив свої права, передбачені в підпунктах «a», «b» та «c» пункту 1 цієї статті, коли таке вислання є необхідним в інтересах публічного порядку або ґрунтується на міркуваннях національної безпеки.

В межах даної справи всі ці гарантії дотримані, як під час вирішення питання про затримання відповідача, так і під час вирішення питання про продовження строку затримання, і зокрема відповідач був присутній при розгляді справ, надавав свої пояснення.

На переконання суду, неможливість забезпечення примусового видворення є об`єктивно непереборною обставиною і тому, позов в цілому слід визнати обґрунтованим та його задовольнити.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 245, 246, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд

вирішив:

Позов Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (м. Львів, вул. Личаківська, 74) до ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про продовження строку затримання - задовольнити.

Продовжити на шість місяців, а саме до 08:00 год. 09.06.2021 року строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його ідентифікації.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. 289, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леньо С. І.