Справа № 520/12287/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

30 листопада 2020 р. справа №520/12287/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Блудової А.І.,

за участю:

представника позивача - Блащука Д.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відмові перерахувати позивачу пенсію і врахувати в загальний страховий стаж ОСОБА_1 період роботи в якості фізичної-особи підприємця з 06.09.1995 року по 31.12.2002 року та трудового стажу в якості фізичної-особи підприємця і роботу найманої особи за період персоніфікованого обліку з 11.08.2005 року і за весь час роботи до виходу на пенсію, а також у відмові стосовно вірного обрахування трудового стажу при народженні її двох дітей;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відповідно до ч.2 ст.24 та ч.2 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» здійснити повний перерахунок пенсії пенсіонеру ОСОБА_1 , починаючи з 19.02.2010 року із включенням в загальний страховий стаж періоду роботи в якості фізичної-особи підприємця з 06.09.1995 року по 31.12.2002 року - 7 років 3 місяці і 24 дні, врахувати трудовий стаж при народженні її двох дітей на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, та роботу фізичної- особи підприємця за період персоніфікованого обліку з 11.08.2005 року і за весь час роботи в якості найманої особи до виходу на пенсію з доплатою за понаднормовий трудовий стаж і подальшим збільшенням пенсії відповідно до змін діючого законодавства і доплат, які передбачались при повному страховому стажу.

- Здійснити виплату пенсіонеру ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до загального трудового стажу періодів роботи позивача в якості Фізичної особи-підприємця з 06.09.1995 року по 31.12.2002 року та з 11.08.2005 року і за весь час до виходу на пенсію, а також не врахування трудового стажу при народженні двох дітей є протиправною, оскільки позивачем надано всі необхідні документи для підтвердження трудового стажу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 відкрито спрощене провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Відповідачем через канцелярію суду було надано відзив в якому проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивачем не було надано довідку про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове страхування за період з 01.01.2000 року по 31.07.2020 рік , а тому періоди з 06.09.1995 року по 31.12.2002 року та з 11.08.2005 року і за весь час до виходу на пенсію не були зараховані до загального трудового стажу.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

У судове засідання представник відповідача не прибув, через канцелярію суду надав пояснення в яких просив суд розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 була призначена пенсія за віком.

З 01.08.2018 року стала на облік в Борівське відділення Ізюмського об`єднаного УПФУ в Харківській області, правонаступником якого с Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України про надання розпорядження про нарахування пенсії, після отримання якого вона дізналась, що до її загального трудового стажу не було зараховано періоди роботи в якості Фізичної особи-підприємця з 06.09.1995 року по 31.12.2002 року та з 11.08.2005 року і за весь час до виходу на пенсію, а також не враховано трудовий стажу при народженні двох дітей.

03.01.2020 року позивач звернулася до Борівського відділення Ізюмського об`єднаного УПФУ та додатково надала копію довідки від 18.11.2019 року Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Харківській області про трудовий стаж в якості фізичної особи-підприємця з 06.09.1995 року по 31.12.2002 року та довідку від 15.09.2005 року про взяття на облік і копію двох свідоцтв про народження дітей, копію свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи- підприємця від 11.08.2005 року і попросила відповідні періоди проботи зарахувати до загального трудового стажу.

Листом №29 від 16.01.2020 року позивача було повідомлено що періоди з 01.08.2010 по 31.01.2012 рік були зараховані у зв`язку з наявністю в реєстрі застрахованих осіб інформації про сплату страхових внесків, щодо інших періодів така інформація відсутня.

Позивач 18.03.2020 року знову звернулася з заявою про перерахунок пенсії, проте відповідач листом №03.01-22/853 від 25.05.2020 року повідомив що оскільки не було надано довідку про сплату страхових внесків за період з 01.01.2000 року по 01.07.2010 рік дані періоди не були зараховані, а також зазначалося , що в ході перевірки порушень при нарахуванні пенсії не виявлено.

Вважаючи зазначену бездіяльність Головного управління ПФУ у Харківській області протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

З урахуванням викладених обставин справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VІІІ, який набрав чинності 11.10.2017, розділ ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", доповнено пунктом 3-1, відповідно до якого для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону до страхового стажу включаються періоди:

1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку:

- з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частинами 1, 2, 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною 1 статті 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджений (надалі - Порядок №637).

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (надалі - Порядок №22-1).

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку №21-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Суд зазначає, що у матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача НОМЕР_1 в якій міститься запис щодо роботи позивача в якості Фізичної особи - підприємця на загальній системі оподаткування з 06.09.1995 року по 31.12.2002 рік та запис від 11.08.2005 року про роботу позивача в якості Фізичної особи-підприємця.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що періоди роботи в якості Фізичної особи-підприємця з 06.09.1995 року по 31.12.2002 року та з 11.08.2005 року і за весь час до виходу на пенсію підтверджуються наявними записами в трудовій книжці, а тому наявні правові підстави для задоволення позовної вимоги щодо зарахування відповідних періодів до загального трудового стажу ОСОБА_1 .

Решта позовних вимог задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити недоплачену суму пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до загального трудового стажу періоди роботи в якості Фізичної-особи підприємця з 06.09.1995 року по 31.12.2002 року та період роботи Фізичної-особи підприємця за період персоніфікованого обліку з 11.08.2005 року до виходу на пенсію, в даній частині є підстави для застосування положень ст. 9 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права, а саме зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду.

Так, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу , суд відмовляє позивачеві у задоволенні зазначеної вимоги, проте, виходячи за межі позовних вимог, зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії, з урахуванням висновків суду у даній справі.

З приводу позовних вимог, щодо зарахування трудового стажу при народженні двох дітей, суд зазначає що відповідачем у відзиві та письмових поясненнях було повідомлено, що відповідні періоди були зараховані до загального трудового стажу, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат віршуються відповідно до ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи в якості Фізичної-особи підприємця з 06.09.1995 року по 31.12.2002 року та період роботи Фізичної-особи підприємця за період персоніфікованого обліку з 11.08.2005 року до виходу на пенсію.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04 грудня 2020 року.

Суддя Бідонько А.В