Справа № 600/1493/20-а
Суддя: Ляху Г. О.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 600/1493/20-а
Провадження № 2-а/720/27/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

за участю секретаря Скриндіца С.М.

представника позивача Роскрут О.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Новоселиця адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Державної митної служби України про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень при оформленні протоколу про порушення митних правил та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Галицької митниці Державної митної служби України про визнання неправомірними дій суб`єкта владних повноважень при оформленні протоколу про порушення митних правил та зобов`язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 18 серпня 2020 року державним інспектором Галицької митниці Державної митної служби України Бащук О.І. було складено відносно громадянки республіки Литва ОСОБА_2 протокол № 1573/20900/20 про порушення митних правил передбачених ч. 6 ст. 481 МКУ та вилучено транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 . Оскільки вказаний транспортний засіб належить йому на праві власності та з причин того, що його вилучили без правових на те підстав, просив визнати неправомірними дії Галицької митниці та зобов`язати повернути вказаний автомобіль йому як власнику.

Справа підлягає розгляду згідно умов, визначених у ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження, як справа незначної складності, з урахуванням особливостей, зазначених у ст.ст. 257-263 КАС України.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи ухвалив розгляд справи провести з повідомленням сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився без поважних для суду причин.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 серпня 2020 року державним інспектором Галицької митниці Державної митної служби України Бащук О.І. було складено відносно громадянки республіки Литва ОСОБА_2 протокол № 1573/20900/20 за ст. 481 ч. 6 Митного Кодексу України про порушення митних правил та вилучено транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , у зв`язку із тим, що остання ввезла на територію України в митному режимі «тимчасове ввезення до одного року» через митний пост «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби транспортний засіб марки «AUDI», модель «А6». VIN № НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 , який зареєстрований на території Литви.

Згідно вказаного протоколу факт правопорушення встановлено 18 серпня 2020 року близько 13 години 13 хвилин шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи «ЄАІС» та на підставі аналізу переміщень за даними «Диспетчера зони митною контролю» та «пасажирського пункту пропуску» та «Журналу пункту пропуску» АСМО «Інспектор» та спрацювання в АСМО «Інспектор» АСАУР (коди: 401-1. 801-1 «По даній особі наявна інформація про ввезення у попередній періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення» в процесі здійснення митних формальностей під час переміщення громадянки Литви ОСОБА_2 через митний кордон України, яка в якості водія слідувала в напрямку «в`їзд в Україну» смугою руху «зелений коридор» транспортним засобом із державним номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_1 .

Протокол про порушення митних правил № 1573/20900/20 від 18 серпня 2020 року відносно громадянки республіки Литва ОСОБА_2 за ст. 481 ч. 6 Митного Кодексу України був скерований для розгляду до Галицького районного суду м. Львів.

Не погодившись із вказаними діями суб`єкта владних повноважень, позивач ОСОБА_1 , посилаючись на те, що є власником вилученого автомобіля, звернувся до суду.

Вирішуючи даний позов, суд виходить з того, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) і безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 19 статті 4 КАС України передбачено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За змістом ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Положенням статті 511 МК України визначено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. Документи, які перебувають в електронному вигляді, вилучаються разом з відповідними носіями.

У разі виявлення порушень митних правил, передбачених частиною шостою статті 470, статтями 471 - 473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482 - 484 цього Кодексу, тимчасове вилучення товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обов`язковим.

Відповідно до ч 2. ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені частиною шостою статті 470, статтями 471 - 473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482 - 484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18- річного віку, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).

Статтею 528 МК України визначено, що справа про порушення митних правил розглядається суддею одноособово.

У справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому зафіксовані певні обставини, відтак сам протокол не породжує правовідносини, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов`язки суб`єкта та не є обов`язковим для виконання, отже не є нормативно-правовим актом індивідуальної дії.

Протокол про адміністративне правопорушення є складовою частиною справи про адміністративне правопорушення, оцінка йому надається під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, юридичні наслідки у справі про адміністративне правопорушення має постанова, яка приймається судом. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не має правового значення у розумінні п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України, оскільки посадова особа митного органу під час складання протоколу вчиняє процесуальні дії у справі про адміністративне правопорушення, перевірка правильності складання протоколу здійснюється уповноваженим органом (в даному випадку судом) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, передбаченому Митним кодексом України та КУпАП, що виключає можливість оскарження протоколу в порядку КАС України.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом в постановах від 26 вересня 2018 року по справі № 757/6550/17-а та від 10 травня 2018 року по справі №760/9462/16-а.

Таким чином, у даному випадку оцінку діям працівників митниці щодо складання протоколу про порушення митних правил та вирішення долі вилученого транспортного засобу має вирішити суд за наслідками розгляду справи про порушення митних правил за ст. 481 ч. 6 МК України відносно громадянки республіки Литва ОСОБА_2 .

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити у повному обсязі за безпідставністю позовних вимог.

На підставі викладеного, суд керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 73, 77, 90, 205, 241-246, 255, 257-263 КАС України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Галицької митниці Державної митної служби України про визнання неправомірними дій митниці щодо тимчасового вилучення транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» державний номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 при оформленні протоколу про порушення митних правил № 1573/20900/20 від 18 серпня 2020 року та зобов`язання митниці повернути ОСОБА_1 вказаний транспортний засіб та документи на нього, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ляху Г.О.