Справа № 200/6925/20-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 р. Справа№200/6925/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В. за участю секретаря Котова С.Ю., розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроторгпром" (адреса: 84792, Донецька область, Бахмутський район, м. Світлодарськ, 44/5, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправим та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.08.2019 року №, №, -

за участю сторін:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - Тернинко С.М.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроторгпром" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.08.2019 року №, який збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 78 172 грн. за основним платежем 19 543 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.08.2019 року №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі №200/6925/20-а та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19 жовтня 2020 року.

19 жовтня 2020 року судом відкладено підготовче засідання до 28 жовтня 2020 року.

28 жовтня 2020 року судом відкладено підготовче засідання до 04 листопада 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року відкладено підготовче засідання на 12 листопада 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 02 грудня 2020 року о 13 год. 00 хв.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце повідомлений належним чином, клопотань не надав.

Враховуючи положення ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника позивача.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що на підставі Наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 03.06.2019 року №1073 податковим органом була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка підприємства з питань достовірності формування та віднесення до сум податку на додану вартість до податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Ленд Центр», за результатом якої складено Акт від 02.07.2019 року №677/05-99-14-10/32406613. Не погодившись з висновками в Акті перевірки, підприємством подано заперечення до Акту. За результатом розгляду заперечень, податковим органом не спростовано порушень, відображених в акті перевірки. На підставі Акту перевірки, податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 21.08.2019 року № , яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 78 172 грн. за основним платежем та 19 543 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями та податкове повідомлення - рішення від 21.08.2019 року № , яким було застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн. Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, підприємством оскаржено їх в адміністративному порядку. Рішенням Державної податкової служби від 11.11.2019 року, оскаржувані податкові повідомлення-ршення були залишені без змін. Позивач не погоджується ані з проведенням перевірки, ані з висновками акту перевірки ГУ ДФС у Донецькій області від 02.07.2019 року № 677/05-99-14-10/32406613 і вважає їх необгрунтованими, а винесені на підставі цього Акту податкові повідомлення - рішення від 21.08.2019 року - протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

31 серпня 2020 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог позивача. В обґрунтування заперечень зазначив про те, що під час проведення перевірки було встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту віднесено суми ПДВ по господарським операціям з ТОВ «Ленд Центр» на суму 78 172,29 грн. З метою дослідження факту здійснення операцій, їх реальності та повноти відображення у обліку ТОВ «Украгроторгпром» за взаємовідносинами з ТОВ «Ленд Центр» за вересень 2016 року ГУ ДФС у Донецькій області направлено на адресу підприємства обов`язковий письмовий запит про надання пояснень та їх документальних підтверджень. Підприємством не надано у повній мірі документальне підтвердження, яким було б доведено реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Ленд Центр» за вересень 2016 року. Згідно з поданими ТОВ «Украгроторгпром» до перевірки документами, даними АІС «Податковий блок», декларацією з ПДВ, додатку № 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за вересень 2016 року встановлено відображення взаємовідносин між скаржником (покупець) та ТОВ «Ленд Центр» (постачальник), поставка будівельних матеріалів. Первинні документи зі сторони ТОВ «Ленд Центр» були підписані гр. ОСОБА_1 (Договори поставки, специфікації…), відносно якої є вирок Святошинського районного суду м. Києва від 31.08.2017 по справі №759/11933/17. Зазначає, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди. Окрім того, пунктом 123.1 ст. 123 ПКУ передбачені підстави для накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгроторгпром" є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 32406613, місцезнаходження позивача: 84792, Донецька область, Бахмутський район, місто Світлодарськ, 44/5, є юридичною особою з 25 червня 2003 року (номер запису: 0000066), що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (серія А00 №294269), перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Бахмутське управління, Бахмутська ДПІ (Бахмутський район), про що зазначено у витягу з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 135).

Відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

21.02.2019 року Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до ТОВ "Украгроторгпром" з запитом №15014/10/05-99-14-10-16 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) щодо недостовірності визначення ТОВ "Украгроторгпром" даних податкового кредиту у сумі 78 172,29 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Ленд Центр» () що містяться у податковій декларації з ПДВ за вересень 2016 року (а.с. 65-68).

Листом від 12.03.2019 року №1-п, підприємством надані письмові пояснення на запит податкового органу №15014/10/05-99-14-10-16 з відповідними додатками (а.с. 69-71).

Листом від 05.06.2019 року №45/05/10/05-99-14-10-16, Головним управлінням ДФС у Донецькій області повідомлено ТОВ "Украгроторгпром" про поведення документальної позапланової невиїзної перевірки та направлено на адресу останнього копію наказу від 03.06.2020 року №1073 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Украгроторгпром" та оригінал повідомлення про проведення перевірки (а.с. 18-19).

На підставі Наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 03.06.2019 року №1073 та повідомлення від 05.06.2019 року №255 на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, посадовими особами податкового органу проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроторгпром" за період діяльності з 01.09.2016 року по 30.09.2016 року з метою контролю за дотриманням повноти декларування та своєчасності сплати податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Ленд-Центр» () за вересень 2016 року (а.с. 20-21).

За результатами вказаної перевірки було складено Акт перевірки від 02.07.2020 року №677/05-99-14-14/32406613 (далі по тексту - Акт перевірки), яким було встановлено порушення, а саме:

1. ведення бухгалтерського та податкового обліку,

2. п.44.1 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України від 02.10.10 №2755-VI із змінами та доповненнями, в частині відсутності регістрів бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законодавством;

3. п.44.1 ст.44, пп «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-VI, із змінами та доповненнями, за правочинами, які спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 78 172 грн., в тому числі за вересень 2016 року - 78 172 грн.(а.с. 22-48).

Не погодившись з висновками, викладеними в Акті перевірки та правомірністю проведення такої перевірки, ТОВ "Украгроторгпром" звернулось до ГУ ДФС у Донецькій області з запереченнями (а.с. 44-55).

За результатом розгляду заперечень, ГУ ДФС у Донецькій області надано відповідь від 19.08.2019 року №67589/10/05-99-14-10-16 в якій зазначено, що висновки акту №677/05-99-14-10/32406613 від 02.07.2019 року в частині результатів документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Украгроторгпром" з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником ТОВ «Ленд Центр» () за вересень 2016 року залишаються без змін (а.с. 56-64).

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Донецькій області були винесені податкові повідомлення - рішення:

- від 21 серпня 2019 року № , яким було встановлено порушення п.44.1 ст.44, пп. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України та застосовано штрафні (фінансові санкції) (нараховано пеню) на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у зв`язку з чим, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 97 715,00 грн., з яких сума грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням складає 78 172 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 19 543 грн.(а.с. 14),

- від 21 серпня 2019 року №, яким було встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 і пункту 121.1 ст.121 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 (а.с. 16).

За результатом розгляду скарги ТОВ "Украгроторгпром" від 11.09.2019 року на податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 21.08.2019 №, №, рішенням ДПС від 11.11.2019 №9072/6/99-00-08-05-01 податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із проведенною перевіркою та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

За визначенням підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок передбачений вимогами статті 78 ПК України.

Згідно з нормами п.79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п. 79.2 ст. 79 ПК України).

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п. 79.3. ст. 79 ПК України).

Як наслідок, документальна позапланова невиїзна перевірка зовсім не передбачає процедури допуску до перевірки перевіряючих платником податків.

Тобто, усі можливі заперечення щодо підстав та порядку проведення позапланової невиїзної перевірки можуть бути викладені у письмових запереченнях на акт перевірки чи винесене податкове повідомлення-рішення.

Наявність зазначеної процедури виключають можливість застосування до спірних правовідносин положень статті 81 Податкового кодексу України, якою визначені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення перевірок стосовно визначення умов відмови від допуску до перевірки та заборони відмови за певних обставин.

Таким чином, відповідно до положень ст. ст. 75, 77, 79 ПК України саме на податковий орган покладений обов`язок визначення законних підстав для призначення та проведення позапланових невиїзних перевірок конкретного суб`єкта господарювання.

Оскільки Позивач зареєстрований та здійснював свою діяльність у місті Світлодарську Донецької області, Відповідач повинен був окрім законів, які безпосередньо регулюють його діяльність стосовно контролюючих функцій, також врахувати та застосувати норми Закону № 1669.

Статтею 3 Закон України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669-VII), що визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, передбачено, що органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1669-VII період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України «Про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України».

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Статтею 11 Закону № 1669-VII визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення; закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05.04.2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877).

Відповідно до статті 1 Закону № 877 державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Статтею 2 Закону № 877 визначено, що цей Закон поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а також вказано, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Згідно частини четвертої статті 2 Закону № 877 заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобовязані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина п`ята статті 2 Закону № 877).

Статтю 2 Закону № 877 доповнено частинами четвертою та п`ятою згідно Закону України від 03.11.2016 року № 1726-VІІІ "Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 1726-VІІІ), який набрав чинності з 01.01.2017 року.

Пунктами 5, 6, 7 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1726-VІІІ встановлено, що на період проведення антитерористичної операції забороняється проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України суб`єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.

Установити, що заборона на проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання (в тому числі проведення перевірок органами Державної фіскальної служби України) поширюється також на суб`єктів господарювання, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

Заходи державного нагляду (контролю) щодо діяльності субєктів господарювання, зазначених у пунктах 5 та 6 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, можуть здійснюватися у разі їх ліквідації (реорганізації) або за письмовою заявою таких субєктів господарювання.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються та актуалізуються Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Системним аналізом вищевикладеного встановлено, що, починаючи з 01.01.2017 року Законом № 1726-VІІІ поширено дію Закону № 877 на заходи контролю, що здійснюються податковими органами. Відповідно, починаючи з 01.01.2017 року на такі заходи контролю поширено й Закон № 1669-VII. Разом з тим, закони № 1669-VII та № 877 слід застосовувати, з урахуванням особливостей, зазначених у пунктах 5 та 6 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на період проведення антитерористичної операції Законами № 1669-VII та № 1726-VІІІ введено мораторій на проведення органами Державної фіскальної служби України планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, або, які здійснили державну реєстрацію зміни місцезнаходження з території проведення антитерористичної операції на територію, підконтрольну Україні, і які втратили первинну документацію щодо здійснення ними господарської діяльності на території та в період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» місто Світлодарськ, де позивач знаходиться та здійснює свою господарську діяльність, включено до зазначеного Переліку населених пунктів, та відноситься до переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є суб`єктом господарювання, щодо якого з 01.01.2017 року Законами №1669-VII та №1726-VІІІ встановлено заборону (мораторій) органам ДФС проводити планові та позапланові перевірки.

За висновками суду, під час винесення податковим органом Наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 03.06.2019 року №1073, відповідач внаслідок тимчасово законодавчо встановленим обмеженням не мав повноважень щодо призначення та проведення стосовно позивача позапланової невиїзної перевірки, тобто діяв не на підставі та не у межах повноважень, що визначені законами України.

Зазначене призводить до визнання перевірки, за результатом якої складено акт №677/05-99-14-10/32406613 від 02.07.2019 року, незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у ряді своїх рішень, зокрема від 17.01.2018 року у справі № 1570/7146/12, від 16.01.2018 року у справах № 2а/1570/4582/11 та № 826/442/13-а висловив правову позицію, що у разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення. У такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Під час розгляду справи, суд також керується висновками Верховного Суду висловленими у постанові від 27 лютого 2018 року справа №820/19845/14, а саме: «При цьому, колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що спірний наказ не підлягає скасуванню, оскільки був реалізований, а отже вичерпав свою дію виконанням, з огляду на те, що норми, які регулюють порядок та підстави проведення документальних невиїзних перевірок, не передбачають процедури допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Такі перевірки здійснюються без обов`язкової участі платника податків, через що платник податків не в змозі висловити свою незгоду із правомірністю призначення щодо нього податкової перевірки до моменту її проведення. Тому питання щодо правомірності призначення та/або проведення невиїзної документальної перевірки має вирішуватись судом незалежно від того, чи відбулася така перевірка на час розгляду справи.

З приводу іншої позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій ОДПІ щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, за результатами якої складено акт перевірки №4529/20-33-22-03-07/33121916, суд касаційної інстанції вважає, що дана вимога також підлягає задоволенню, оскільки є похідною від першої.»

З огляду на викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що прийнятті податковим органом, на підставі висновків акту перевірки від 02.07.2019 року № №677/05-99-14-10/32406613, спірні податкові повідомлення-рішення від 21.08.2019 року №№, № є такими, що прийняті поза межами та у не спосіб, визначений діючим законодавством України.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року (заява № 4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. сплачений платіжним дорученням від 27 липня 2020 року №27668709 підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроторгпром" до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправим та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.08.2019 року №, № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 21.08.2019 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 78 172 грн. за основним платежем та 19 543 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 21.08.2019 року №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 510 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (юридична адреса: 87515, Донецька область, м. Маріуполь вул. Італійська, 59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроторгпром" (адреса: 84792, Донецька область, Бахмутський район, м. Світлодарськ, 44/5, ) судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві гривні) 00 копійок.

Рішення прийнято та проголошено 02 грудня 2020 року, складено в повному обсязі та підписано в нарадчій кімнаті 04 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова