Справа № 318/2377/19(2-а/318/5/2020)
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 318/2377/19(2-а/318/5/2020)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №318/2377/19(2-а/318/5/2020) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Запорізькій області Мізерної Олени Анатоліївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- скасувати постанову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 24 вересня 2019 року №768/0/92-19-ДК/0185/По/08/01/-19 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за самовільне використання земельної ділянки площею 1,34 га і закрити адміністративне провадження.

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області залишено без задоволення. Рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 березня 2020 року залишено без змін.

07 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про судові витрати.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів доходить висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, зі змісту заяви про ухвалення додаткового судового рішення вбачається, заявник просить вирішити питання розподілу судових витрат, а саме стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 березня 2020 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, згідно із частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Частиною 4 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Визначальним у цій нормі є припис (веління) про те, що у разі незгоди і оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа, яка її оскаржила, не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах.

У частині 4 статті 288 КУпАП видом платежу, від якого звільняються особи, що оскаржують постанову про накладення адміністративного стягнення, встановлено державне мито. На час виникнення спірних правовідносин за звернення до суду у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління сплачують інший вид платежу - судовий збір, правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, встановлені Законом України «Про судовий збір».

За Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» в редакцій, чинній до набрання чинності Законом України «Про судовий збір», державне мито справлялося із: 1) позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір», який із цієї дати не припинив дію законодавчих актів, які передбачали пільгу щодо сплати судового збору за подання заяви про розгляд в порядку адміністративного судочинства окремих видів рішень органів державної влади, як-то правила частини четвертої статті 288 КУпАП, або обмежив можливість прийняття таких актів у майбутньому.

Таким чином, у справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення, станом до 18 березня 2020 року, відповідач звільнявся від сплати судового збору.

Разом з цим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 визначено правову позицію, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що у випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення. Чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 березня 2020 року подана засобами поштового зв`язку 18 березня 2020 року.

З викладеного вбачається, що апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 березня 2020 року подана в один день із винесенням Великою Палатою Верховного Суду постанови у справі № №543/775/17 - 18 березня 2020 року.

Разом з цим, постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 квітня 2020 року та оприлюднена 28 квітня 2020 року.

В свою чергу, згідно із ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким, чином, станом на момент подачі апеляційної скарги Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 березня 2020 року не існувало жодних застережень щодо відсутності пільг зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що підстави для задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 березня 2020 року відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 252 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №№318/2377/19(2-а/318/5/2020) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник