Справа № 520/14520/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

03.12.2020 р. справа №520/14520/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за процедурою письмового провадження справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатранссервіс"
до Слобожанської митниці Держмитслужби
проскасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA80700/2020/001783/2 від 08.09.2020 р., -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 22.10.2020р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 23.10.2020р. Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 23.11.2020р.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфатранссервіс" (далі за текстом заявник, платник, ТОВ, Товариство), у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про скасування рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA80700/2020/001783/2 від 08.09.2020 р.

Аргументуючи цю вимогу зазначив, що правильно визначив митну вартість предмету імпорту за ціною договору. Стверджував, що усі документи були складені належно та повно підтверджували митну вартість товару, заперечував правомірність виникнення підстав для сумнівів у правильності розрахунків. Наголошував на відсутності підстав для збільшення митної вартості товару.

Відповідач, Слобожанська митниця Держмитслужби (далі за текстом адміністративний орган, владний суб`єкт, контролюючий орган, Митниця) з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що подані до митного оформлення документи викликали сумнів у правильності самостійного визначення платником митної вартості. Стверджував, що позивачем було занижено митну вартість товару, за попередньою поставкою та митним розмитненням аналогічного товару, його вартість була більшою, а додані документи містять суперечності та не можуть підтвердити ціну, заявлену позивачем при розмитненні. Наполягав, що показник митної вартості товару був обчислений Митницею правильно.

Відзив на позов надійшов до суду 16.11.2020р.

Відповідь на відзив надійшла до суду 24.11.2020р.

Заперечення на відповідь на відзив надійшли до суду 01.12.2020р.

За таких обставин, суд не вбачає перешкод у вирішенні спору по суті, адже учасниками справи у прийнятні поза розумним сумнівом строки були реалізовані всі права на подачу відповідних процесуальних документів.

Суд, вивчивши доводи позову і відзиву на позов, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набув статус юридичної особи приватного права, є резидентом України.

04.09.2020р. заявник під час здійснення імпорту до України товару у межах укладеного з резидентом Російської Федерації - ТОВ «Авангард» - зовнішньоекономічного контракту №027-20-Є/УК від 13.04.2020р. в особі декларанта (ФОП ОСОБА_1 ) склав і подав до Митниці електронну митну декларацію №UA807170/2020/045174 від 04.09.2020р. (а.с.32).

У вказаній декларації визначена митна вартість товару за позицією №1 (Неткане полотно спанлейс 0,13м 43г/м2 30*70 мішки - 5245,600 кг; Неткане полотно СПАНЛЕЙС 0,10м 31г/м2 10*90 - 2829,800 кг; Неткане полотно СПАНЛЕЙС 0,185м 35г/м2 10*90 -1427,000 кг; Являє собою нетканий рулонний матеріал спанлейс, вибілений, виготовлений із суміші хаотично розташованих синтетичних (поліефірних) волокон, без покриття, без просочення та дублювання (армування) іншим матеріалом, волокна скріплені механічним способом, з поверхневою щільністю 31, 35, 43г/м2) за першим методом (за ціною договору) на рівні - 24.349,77 доларів США.

За твердженням заявника показник вартості товару дорівнював: - 2,67 доларів США за 1 кг. нетканого полотна спанлейс 0,13м 43г/м2 30*70 мішки; - 2,43 доларів США за 1 кг. нетканого полотна спанлейс 0,10м 31г/м2 10*90; - 2,43 доларів США за 1 кг. нетканого полотна спанлейс 0,185м 35г/м2 10*90.

Відповідно до граф 35 та 38 загальна вага товару за позицією №1 складала - 9967,5 брутто кг. та 9502,4 нетто кг.

До декларацій були додані: - сертифікати якості від 02.09.2020р. №2715, від 02.09.2020р. №2716, від 02.09.2020р. №2717; пакувальний лист від 02.09.2020р.; рахунок - фактура (інвойс) від 02.09.2020р. №31273; автотранспортна накладна від 02.09.2020р. №508037; сертифікат походження товару від 02.09.2020р. №; банківський платіжний документ №32 від 22.05.2020р.; банківський платіжний документ №Р200826982 від 26.08.2020р.; документ на підтвердження вартості перевезення №654 від 04.09.2020р.; додаткова угода №1 від 02.09.2020р.; зовнішньоекономічний договір №027-20-Э/УК від 13.04.2020р.; договір про надання послуг митного брокера №67- МО-10/2017р.; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами №5907087; копія митної декларації країни відправлення №10210200/020920/0251381 від 02.09.2020р.

Під час вивчення цих документів Митницею було виявлено, що за іншими митними деклараціями рівень митної вартості на подібний (аналогічний) товар становить 3,09 доларів США за 1 кг. нетканого полотна спанлейс 0,13м 43г/м2 30*70; - 2,91 доларів США за 1 кг. нетканого полотна спанлейс 0,10м 31г/м2 10*90; - 2,91 доларів США за 1 кг. нетканого полотна спанлейс 0,185м 35г/м2 10*90.

Тому адміністративним органом була застосована процедура консультацій з приводу рівня митної вартості товару шляхом направлення 04.09.2020р. Товариству в особі декларанта електронного запиту на підтвердження показника власно обчисленої митної вартості.

Листом від 07.09.2020р. вих. № 46 декларантом платника - ФОП ОСОБА_2 , на вказаний запит Митниці, були подані додаткові документи: Лист №07/09 від 07.09.2020р.; копія митної декларації країни відправлення; Лист-калькуляція собівартості №б/н від 02.09.2020; Комерційні пропозиції іноземної фірми, щодо вартості аналогічних товарів; фірма «AKINAL SENTETIK TEKSTIL SAN. VE TIC. A3» (Туреччина); полотно віскоза 10% поліефір 90% - 2,45 USD за 1 кг. полотно віскоза 30% поліефір 70% - 2,57 USD за 1 кг. (при аналогічному обсязі закупівлі); комерційна пропозиція від ТОВ «Авангард» №б/м від 31.08.2020р.; банківській платіжний документ, що стосується товару, рахунок на оплату №32467 від 25.08.2020р.

Як з`ясовано судом, причиною для початку процедури консультацій слугувало судження Митниці про недостатність документів для визначення складових митної вартості товарів та спрацювання згенерованих АСАУР ризиків можливого заниження митної вартості відносно товару за позицією №1.

08.09.2020р. Митницею було прийнято оскаржене Рішення про коригування митної вартості товару №UA807000/2020/001783/2, яким унаслідок застосування резервного - другорядного методу визначення митної вартості товарів (за ціною угоди щодо ідентичних товарів) було визначено митну вартість товару на рівні: - 3,09 доларів США за 1 кг. нетканого полотна спанлейс 0,13м 43г/м2 30*70; - 2,91 доларів США за 1 кг. нетканого полотна спанлейс 0,10м 31г/м2 10*90; - 2 ,91 доларів США за 1 кг. нетканого полотна спанлейс0,185м 35г/м2 10*90. Загалом було визначено митну вартість товару на суму 29.137,89 доларів США.

Юридичною підставою для прийняття оскарженого рішення владний суб`єкт обрав положення ст.ст. 54-64 Митного кодексу України, а фактичною підставою слугувало судження суб`єкта владних повноважень про: 1) спрацювання модуля АСАУР, 2) недостатність поданих документів для визначення складових митної вартості, 3) розбіжності в ціновій інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено (сума в платіжних документах на передплату товару не співпадає із сумою інвойсу № 31273 від 02.09.2020, в комерційній пропозиції продажу ціни на товари нижче ніж в Додатку №1 від 02.09.20р. до зовнішньоекономічної угоди №О27-20-3/УК від 13.04.2020р., в наданій калькуляції на виробництво товару вказана вартість на умовах ЄХУУ продаж товару відповідно до інвойсу на умовах РСА, ціни на товари в Додатку N1 від 02.09.20 до зовнішньоекономічної угоди №027-20-3/УК від 13.04.2020 не співпадають з цінами в інвойсі №31273 від 02.09.2020).

У подальшому на виконання цього рішення про коригування митної вартості Митницею було прийнято рішення у формі Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807170/2020/00992.

Заявник виконав владні вимоги Митниці і з метою уникнення простою подав нову вантажну митну декларацію (№UA807170/2020/045854 від 08.09.2020р.), де зазначив обчислений Митницею показник митної вартості товару.

Проте, не погодившись із рішеннями Митниці про коригування митної вартості товару, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

З 01.06.2012 року суспільні відносини з приводу справляння митних платежів, зокрема, зміст та обсяг повноважень митниць на перевірку правильності визначення платниками податків розміру митної вартості товару в операціях з імпорту до України, а також приводи, способи та порядок реалізації таких повноважень унормовані приписами Митного кодексу України.

Так, згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.53 названого кодексу у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 1 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У силу ч.3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання органом доходів і зборів письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Окрім того, у силу ч.4 ст.53 названого кодексу обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Таким чином, у порядку ч.1 ст.54 Митного кодексу України владним суб`єктом здійснюється контроль за правильністю самостійно обчисленого платником податків показника митної вартості товару, зокрема, у спосіб згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України та згідно з ч.4 ст.53 Митного кодексу України.

Суд доходить до переконання про те, що згаданий контроль втілюється у двох взаємопов`язаних, але цілком окремих процедурах, де здійснюються незалежні одне від одного управлінські волевиявлення, а саме: 1) у перевірці правильності обчисленого декларантом показника митної вартості товару у порядку ст.54 Митного кодексу України; 2) у власному обчисленні митної вартості товару у порядку ст.55 Митного кодексу України.

При цьому, неправильність визначення митної вартості товару декларантом не знаходиться у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із достовірністю показника власно обчисленої контролюючим органом митної вартості товару.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що відповідно до ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57); кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57); застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 4 ст. 57); у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу (ч. 5 ст. 57); при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57); методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи (ч. 7 ст. 57); у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57).

Правила визначення митної вартості за ціною договору викладені законодавцем в ст.58 Митного кодексу України, згідно з ч. 4 якої митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, у силу п.п.5, 6, 7 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Вирішуючи спір по суті, суд бере до уваги приписи ч.3 ст.54 Митного кодексу України, де указано, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.55 цього ж кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Таким чином, у порядку ч.1 ст.55 Митного кодексу України владний орган - Митниця - приймає власне рішення про визначення митної вартості товару і у силу ч.2 ст.2 КАС України дане рішення повинно бути обґрунтовано належними юридичними і фактичними мотивами, до яких не належить неправильність первісного визначення митної вартості товару платником, адже ця подія є виключно приводом для ініціювання процедури консультацій, а не єдиною і достатньою підставою для прийняття остаточного управлінського рішення.

За правилами ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (ч.1 ст.64); Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64).

Відтак, суд повторює, що відсутність підстав для визнання показника митної вартості товару декларанта не означає виникнення безумовної підстави для самостійного визначення такої митної вартості Митницею без урахування усіх юридично значимих факторів.

До таких факторів законодавцем віднесені і параметри, згадані у положеннях ст.60 Митного кодексу України, де, зокрема, указано, що під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними (ч.2 ст.60); Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (ч.3 ст.60); Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.60); У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена (ч.5 ст.60).

З приводу судження Митниці про невідповідність суми в платіжних документах на передплату товару сумі інвойсу №312783 від 02.09.2020р. суд зазначає, що з згідно з рахунком на оплату №32467 від 25.08.2020р. за контрактом №027-20ЄЄУК від 13.04.2020р., сума до сплати за поставкою складає 24.349,77 доларів США (а.с.35).

Вказана сума поставки товару, також зазначена в інвойсі (рахунку - фактурі) №31273 від 02.09.2020р. (а.с.36).

З платіжного доручення від 26.08.2020р. №54 вбачається, що позивачем сплачено передплату згідно рахунку на оплату №32467 від 25.08.2020р. по контракту №027-20ЄЄУК від 13.04.2020р. всього в розмірі 23.756,49 доларів США (а.с.37).

З акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.05.2020р. до 25.08.2020р., складеного між ТОВ «Авангард» та ТОВ «Альфатранссервіс», судом встановлено, що на момент оплати інвойсу №312783 від 02.09.2020р. (а.с. 36) продавець мав борг перед покупцем (позивачем) у розмірі 593,28 доларів США (а.с.44-48), оскільки за попередньою поставкою товару за тим самим контрактом №027-20-Э/УК від 13.04.2020р., покупцем було сплачено більшу суму ніж вартість фактично поставленого товару.

Вказане підтверджується рахунком-фактурою №18708 від 26.05.5020р. на суму 25.844,04 доларів США, декларацією форми МД-2 №UA807170/2020/026656, декларацією на товари від 26.05.2020р. та платіжним дорученням на передоплату від 22.05.2020р. (а.с.45-47)

Отже, суд приходить до висновків, що на момент здійснення передплати за товар згідно інвойсу №312783 від 02.09.2020р. на суму 24.349,77 доларів США, продавець мав борг перед позивачем (покупцем) у розмірі 593,28 доларів США, у зв`язку з чим позивачем було сплачено суму у розмірі 23.756,49 доларів США з урахуванням вказаного боргу (24.349,77 - 593,28 = 23.756,49).

Вказане спростовує висновки Митниці щодо неспівпадіння сум в платіжних документах на оплату товару із сумою інвойсу №312783 від 02.09.2020р.

Судом також установлено, що всі супровідні документи за попередньою поставкою товару за контрактом №027-20-Э/УК від 13.04.2020р. надавались позивачем Слобожанській митниці Держмитслужби.

Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що Митницею в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що в комерційній пропозиції продавця ціни на товар нижче ніж в Додатку №1 від 02.09.2020 до зовнішньоекономічної угоди №027-20-3/УК від 13.04.2020.

Так, перевіривши зміст комерційній пропозиції ООО «Авангард» від 31.08.2020р. (а.с.16) та цін, зазначених в Додатку №1 (Специфікації) від 02.09.2020р. до зовнішньоекономічної угоди№027-20-Э/УК від 13.04.2020р. (а.с.20), судом встановлено, що вони повністю співпадають за всіма товарними позиціями.

Отже, твердження відповідача в оскаржуваному рішення про те, що в комерційній пропозиції продавця ціни на товар нижче ніж в Додатку №1 від 02.09.2020 до зовнішньоекономічної угоди №027-20-Э/УК від 13.04.2020, не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи.

З приводу зазначення Митницею в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів, що в наданій калькуляції на виробництво товару вказана вартість на умовах EXW, продаж товару здійснена відповідно до інвойсу на умовах РСА, суд зазначає, що з наданих до матеріалів справи калькуляцій на виробництво товару від 02.09.2020р. (а.с.26-29) вартість визначена на умовах FCA, продаж товару відповідно до інвойсу від 02.09.2020р. №31273 здійснюється на умовах РСА (а.с.36).

У відповідності до п. 3.1.1. зовнішньоекономічного контракту поставка товару здійснюється продавцем на умовах FCA, РФ, Ростовська обл., м.Шахти, Якутський провулок, будинок 2 (Інкотермс - 2010). (а.с.11).

Ціни на поставлений товар були затверджені сторонами при підписанні Додатку №1 (Специфікації) від 02.09.2020р. до зовнішньоекономічного контракту (а.с. 20), які також співпадають з цінами, які зазначені в калькуляціях на виробництво товару від 02.09.2020р. (а.с.26-29), де вартість товару також визначена на умовах FCA.

Позивачем до матеріалів справи було також надано лист ТОВ «Авангард» вих. №020920/01 від 02.09.20р. та копію наказу про встановлення тарифної політики на 2020 рік №23/1219/01 від 23.12.2019р., згідно яких незалежно від того, на яких базових умовах (FCA - склад постачальника або EXW - склад постачальника) здійснюється поставка товару застосовується коефіцієнт « 1» та. відповідно, вартість товару не змінюється та застосовується така сама калькуляція (а.с.40-41).

Отже, суд приходить до висновків, що продаж товару було здійснено на умовах FCA, що підтверджується поданими позивачем документами, як до митного органу, так і до суду.

З приводу доводу Митниці про неспівпадіння ціни на товар в Додатку №1 від 02.09.20р. до зовнішньоекономічної угоди №027-20-3/УК від 13.04.2020р. із цінами в інвойсі №31273 від 02.09.2020р. суд зазначає, що згідно з копією наданого інвойсу № 312273 від 02.09.2020р., товар у спірних правовідносинах поставлявся за наступними цінами: Неткане полотно Спанлейс, 30*70 (мішки) - 2.67 доларів США за 1 кг; Неткане полотно Спанлейс, 10*90 - 2,43 доларів США за 1 кг. (а.с.36).

У Додатку №1 (Специфікація) від 02.09.2020р. до контракту №027-20-3/УК від 13.04.2020р. затверджений асортиментний перелік з цінами та зокрема, ціна на неткане полотно Спанлейс (структурне) 30% віскоза*70% поліефір складає 2,67USD за 1 кг., ціна на неткане полотно Спанлейс (гладке) 10% віскоза*90% поліефір складає 2,43USD за 1 кг. (а.с.20).

Вказане свідчить, що ціни зазначені в Додатку №1 (Специфікації) від 02.09.2020р. до контракту №027-20-3/УК від 13.04.2020 та ціни зазначені в інвойсі № 31273 від 02.09.2020р. є ідентичними, що спростовує висновки митного органу, які зазначені в оскаржуваному рішення що їх неспівпадіння.

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд приходить до висновків, що надані заявником до митного оформлення документи не містили розбіжностей та з достатньою повнотою висвітлювали всі відомості, котрі підтверджують числові значення складових митної вартості товарів за ЕМД №UA807170/2020/045174 від 04.09.2020р.

Крім того, як встановлено судовим розглядом справи, коригування митної вартості товару, було здійснено відповідачем за другорядним методом (за ціною угоди щодо ідентичних товарів). Джерелом інформації для оскаржуваного рішення, відповідач зазначає наявну у митного органу цінову інформацію на ідентичний товар, зокрема оформлений раніше позивачем у схожій кількості, на схожих комерційних умовах за фактами митних оформлень, що наявні у АСМО Інспектор: МД №UA807170/2020/26656 від 28.05.2020р., інвойс № 18708 від 26.05.2020р., Додаток №1 від 02.09.20р. до зовнішньоекономічної угоди №027- 20-Э/УК від 13.04.2020р.

Так, судом встановлено, що товар поставлений за декларацією МД №UA807170/2020/026656 від 28.05.2020р. (а.с.46), був поставлений за цінами та у відповідності до Додатку №1 (Специфікації) до зовнішньоекономічної контракту №027-20-3/УК від 13.04.2020р., датованої 13.04.2020р. (а.с.38), а не за цінами та на підставі Додатку №1 (Специфікації) від 02.09.2020р., про що помилково зазначено в оскаржуваному рішенні.

Оцінивши приєднані до справи копії документів, суд установив, що спірна господарська операція з імпорту товару від резидента Російської Федерації на підставі Специфікації (додаток №1 від 02.09.2020р.) дійсно відрізняється від ціни товару за поставкою від 28.05.2020р, що також вбачається з додатку №1 від 13.04.2020р. до зовнішньоекономічної контракту №027-20-3/УК від 13.04.2020р., калькуляції від 26.05.2020р. (а.с.42-43), рахунку фактурі від 26.05.2020р.

Проте, це не суперечить умовам зовнішньоекономічного контракту №027-20-3/УК від 13.04.2020р., де в п. 4.1 визначено, що ціни на товар зазначаються в специфікації.

Крім того, згідно умов п. 4.4. контракту ціна на товар може змінюватися за погодженням сторін.

Розбіжності у показниках вартості одиниці товару пояснюються заявником різним рівнем попиту на один і той же товар під час першої хвилі боротьби із захворюванням COVID 19 та станом цього попиту на вересень 2020р.

Суд вважає такий довід заявника слушним та доречним.

Адміністративний орган у ході розгляд справи обгрунтованості цього доводу не спростував.

Відтак, висновок митниці про наявність у даному конкретному випадку правових підстав для визначення митної вартості товару у вересні 2020р. на рівні митної вартості раніше імпортованого заявником товару у травні 2020р., слід визнати недоведеним адміністративним органом за правилами ч.2 ст.77 КАС України.

Продовжуючи розгляд справи, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

З положень частин 1 і 2 ст.77 КАС України у поєднанні з приписами ч.4 ст.9, абз.2 ч.2 ст.77, частин 3 і 4 ст.242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч.2 ст.77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, суд констатує, що у ході розгляду справи владним суб`єктом не подано доказів відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскаржених рішень, оскільки не доведено поза розумним сумнівом ідентичності або прийнятної подібності комерційних умов поставки товару станом на травень 2020р. та станом на вересень 2020р.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт при виданні оскарженого рішення не дотримався вимог ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк обставини події з`ясував неповно, діяння особи кваліфікував не правильно, не оцінив усіх юридично значимих факторів, у зв`язку з чим вимоги позову підлягають до задоволення.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

З цих міркувань суд вважає нерелевантними посилання Митниці на згадані у тексті відзиву на позов рішення Верховного Суду, позаяк, окрім доведення наявності правових підстав для ініціювання процедури консультацій і витребування у платника додаткових документів, адміністративний орган обтяжений ще й обов`язком довести і правильність та підставність власних розрахунків показника розміру митної вартості товару.

Доказів цього розрахунку адміністративним органом до матеріалів справи не подано, ідентичності або прийнятної подібності комерційних умов поставки товару не доведено.

Судження суду з приводу юридично значимих обставин та доводів учасників справи детально та розгорнуто викладені у мотивувальній частині даного судового акту, а решта доводів окремій оцінці не підлягає, позаяк на результат вирішення спору не впливає.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати повністю рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA80700/2020/001783/2 від 08.09.2020р.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко