Справа № 160/854/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2020 року Справа № 160/854/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 13.12.2019 №2835 «Про накладення штрафу на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу та здійснення заходів державного регулювання».
В обґрунтування позову зазначено, що свої зобов`язання зі сплати внесків на регулювання за ІІ квартал 2018 року позивач вважає виконаними належно та в повному обсязі, оскільки для розрахунку брався чистий дохід саме за звітний, а не попередній квартал, включений до формули розрахунку внеску в пункті 5 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП №491 від 06.04.2017. Крім того, позивач наголошує, що не допускав порушення строків сплати внесків та подання звітів про сплату внеску на регулювання, а заборгованість ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» перед АТ «НАК «Нафтогаз України» за договорами постачання природною газу для населення та перед АГ «Укртрансгаз» за договором транспортування природного газу населенню станом на 31.12.2018 не сплачена у повному обсязі у зв`язку з недофінансуванням Управліннями соціального захисту населення пільгової категорії споживачів та субсидіантів. Позивачем зазначено, що оскільки виявлення правопорушення Регулятором відбулось 06.02.2019 дата складання акту перевірки, а отже кінцевою датою для винесення постанови про накладення штрафу відповідно до ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції чинній станом на 13.12.2019) є 11.12.2019 (середа), при тому, що її винесено 13.12.2019, тобто, з пропущенням строків передбачених Законом. Наведене, на думку позивача, свідчить про протиправність рішення відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з підготовчим засіданням на 10.03.2020.
В підготовче засідання 10.03.2020 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Розгляд справи відкладено на 07.04.2020.
Від відповідача 23.03.2020 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що оскаржена Постанова №2835 прийнята в межах компетенції та у спосіб, визначений законодавством України з дотриманням балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг і держави.
В судове засідання 07.04.2020 сторони не з`явились, проте подали клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадження на території України карантину.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 зупинено провадження у адміністративній справи до завершення обмежувальних протиепідемічних засобів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 поновлено провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Плану здійснення заходів державного контролю суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, на 2019 рік, затвердженого постановою НКРЕКП №1584 від 30.11.2018, на підставі постанови НКРЕКП №1779 від 30.08.2019 «Про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у IV кварталі 2019 року» та посвідчення про проведення планової перевірки №395 від 08.10.2019, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) у період з 25.11.2019 по 06.12.2019 проведено планову виїзну перевірку щодо дотримання ТОВ «Дніпропетровська збут» Ліцензійних умов, та якою перевірявся період ліцензованої діяльності Товариства з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої було складено Акт №438 від 06.12.2019 (далі - Акт № 438).
Даним актом зафіксовано порушення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201, а саме:
- підпункту 20 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов щодо обов`язку ліцензіата сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються НКРЕКП;
- пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме:
- абзацу 2 пункту 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП №491 від 06.04.2017 у частині подання звіту про сплату внеску на регулювання за формою № 20-НКРЕКП (квартальна);
- пункту 5 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого постановою НКРЕКП №491 від 06.04.2017 у частині визначення суми внеску на регулювання за ІІ квартал 2018 року;
- абзацу 5 пункту 2.3 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення розрахунків із оптовим продавцем, на якого покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загального суспільних інтересів, у строки та на умовах визначених договором купівлі-продажу природного газу;
- підпункту 22 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу.
За результатами розгляду Акту №438, НКРЕКП 13.12.2019 прийнято постанову №2835 «Про накладення штрафу на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу та здійснення заходів державного регулювання», якою на позивача накладено штраф в межах розмірів, визначених статтею 59 Закону України «Про ринок природного газу» у сумі 51 000,00 грн. та передбачено здійснення заходів державного регулювання.
Вважаючи таку постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначає правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення.
Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).
Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю. (ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг»).
Відповідно до положень ч.5 ст.19 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» за результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.
Один примірник акту про результати перевірки передається суб`єкту господарювання, діяльність якого перевірялася, або уповноваженій ним особі.
У разі відмови суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи прийняти акт про результати перевірки такий акт надсилається суб`єкту господарювання рекомендованим листом протягом п`яти робочих днів з дня підписання акту членами комісії з перевірки.
Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акту про результати перевірки.
У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.
Акт про результати перевірки разом із поясненнями та обґрунтуванням суб`єкта господарювання, діяльність якого перевірялася, підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті Регулятора до розгляду акту на засіданні Регулятора.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» суб`єкти господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, несуть відповідальність за правопорушення у сферах енергетики та комунальних послуг, визначені законами України «Про природні монополії», «Про комбіноване виробництво теплової та електричної енергії (когенерацію) та використання скидного енергопотенціалу», «Про ринок електричної енергії», «Про ринок природного газу», «Про трубопровідний транспорт», «Про теплопостачання», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та іншими законами, що регулюють відносини у відповідних сферах.
Так, ч. 4 цієї статті визначено, що регулятор застосовує штрафні санкції до суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у розмірах, встановлених цим Законом, законами України «Про ринок електричної енергії», «Про природні монополії», «Про питну воду та питне водопостачання», «Про ринок природного газу», «Про теплопостачання».
Правопорушення на ринку природного газу визначені частиною 2 статті 59 Закону України «Про ринок природного газу».
Згідно з ч.3 ст.59 Закону України «Про ринок природного газу» у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.
У свою чергу, приписами абз.1 ч.6 ст.59 Закону України «Про ринок природного газу» (в редакції на момент винесення оскарженого рішення) було передбачено, що рішення регулятора про накладення санкцій за порушення, передбачені цією статтею, може бути прийняте протягом п`яти днів з дня виявлення правопорушення регулятором.
Слід звернути увагу, що до абзацу першого частини 6 статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» було внесено зміни згідно із Законом №394 від 19.12.2019 та в абзаці першому слова «п`яти днів з дня виявлення правопорушення Регулятором» замінено цифрами і словами «30-денного строку з дня складення акта перевірки», проте, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення конституційних принципів у сферах енергетики та комунальних послуг» №394 від 19.12.2019 набрав чинності 29.12.2019 і його норми не мають зворотної дії у часі, у зв`язку з чим на момент прийняття спірного рішення суб`єкта владних повноважень діяла редакція абз. 1 ч. 6 ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» від 17.11.2019.
За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 19.05.2004 у справі №11-рп/2004 (справа про умови дострокового припинення повноважень Верховної Ради України), термін «дні», якщо він уживається у правових актах без застережень, означає лише календарні дні, а якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то днем його закінчення є наступний робочий день.
Як вбачається з матеріалів справи, перевірку позивача проведено відповідачем та складено відповідний акт №438 від 06.12.2019 проте, оскаржену постанову за №2835 винесено 13.12.2019, тобто поза межами встановлених ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу» строків прийняття рішення регулятора про накладення санкцій (останнім днем на винесення рішення регулятора про накладення санкцій за порушення, яке виявлено 06.12.2019 було 11.12.2019).
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 8 Загальної декларації прав людини 1948 року проголосила право кожної людини на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.
Отже, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для ухвалення оскарженого рішення понад встановленими законом для цього строк. Крім того, варто зазначити, що Закони України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» та «Про природні монополії» також не передбачають інших термінів для прийняття рішення про застосування обраного регулятором виду реагування за наслідком проведеної перевірки. Також не передбачено і додаткових підстав для відтермінування на більший ніж встановлено законом строк для можливості застосування санкцій до ліцензіата.
Суд критично ставиться до висновків відповідача про те, що позивач, для розрахунку внеску на І квартал 2018 року повинен брати ставку на І квартал 2018 року 0,073 відсотки та множити її на суму чистого доходу платника за попередній квартал, оскільки відсутня постанова НКРЕКП, якою б було затверджено ставку внеску на регулювання у IV кварталі 2017 року. Суд зазначає. що пункт 7 Пояснень щодо заповнення форми звітності №20-НКРЕКП (квартальна) «Звіт про сплату внеску на регулювання» суперечить положенням Закону №1540 та Порядку №491 та був визнаний нечинним.
Тобто, за умови відсутності вказаного пункту 7 Пояснень та керуючись пунктами 4 та 5 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого Постановою НКРЕКП №491 від 06.04.2017, платник внеску на регулювання в графі 2 «Ставка внеску» форми звітності №20-НКРЕКП (квартальна) «Звіт про сплату внеску на регулювання» відображатиме ставку внеску, затверджену постановою НКРЕКП, на звітний квартал.
Щодо висновків відповідача про порушення позивачем пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині здійснення господарської діяльності з постачання природного газу з дотриманням вимог Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу, а саме: підпункту 20 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині сплати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внесків на регулювання, що визначаються НКРЕКП, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, на думку відповідача позивач мав сплатити плату за 1 квартал 2018 року до 30 числа січня, за 2 квартал 2018 року - до 30 числа липня, за 3 квартал 2018 року - до 30 числа жовтня.
Проте, суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, оскільки Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з транспортування природного газу затверджені Постановою НКРЕКП 16.02.2017 № 201 (далі по тексту Ліцензійні умови). Пункт 2.2 глави 2 Ліцензійних умов має наступний зміст: «Господарська діяльність з транспортування природного газу здійснюється з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу», чинних Кодексу газотранспортної системи, Кодексу газосховищ, Кодексу газорозподільних систем, Правил постачання природного газу, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють ринок природного газу». У підпункті 12 пункту 2.3 глави 2 Ліцензійних умов визначено, що при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен дотримуватися таких організаційних вимог: сплачувати щоквартально, протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним, внески на регулювання, що визначаються НКРЕКП.
Відповідно до п. 7 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого Постановою НКРЕКП №491 від 06.04.2017 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), внески на регулювання сплачуються щоквартально суб`єктами господарювання до спеціального фонду державного бюджету протягом перших 30 днів поточного кварталу, наступного за звітним. Сплачені понад необхідний розмір внески на регулювання не підлягають поверненню і враховуються при сплаті внеску на регулювання в наступних періодах.
Платники внеску подають до структурних підрозділів НКРЕКП на територіях звіт про сплату внеску на регулювання не пізніше другого робочого дня після встановленого строку сплати, за формою згідно з додатком 2.
У цьому Порядку терміни вживаються у таких значеннях:
попередній квартал - квартал, що передує звітному (період, за який платники внеску подають звітні дані про чистий дохід);
звітний квартал - базовий період для нарахування суми внеску на регулювання (квартал, в якому здійснюється розрахунок ставки внеску);
поточний квартал - квартал, наступний за звітним (період, в якому здійснюється сплата внеску) (п. 1 Порядку розрахунку та встановлення ставки внесків на регулювання, затвердженого Постановою НКРЕКП 06.04.2017 № 491).
З аналізу даних норм, суд зазначає, що формулювання «… протягом перших 30 днів кварталу, наступного за звітним» означає, що:
- внесок за перший квартал повинен бути внесений не пізніше ніж 30 квітня, тобто 30 числа наступного за звітним кварталом;
- внесок за другий квартал 30 липня;
- внесок за третій квартал 30 жовтня;
- внесок за четвертий квартал 30 січня.
Крім того, суд звертає увагу, що звіт про сплату внеску на регулювання подається не пізніше другого робочого дня після встановленого строку сплати, тобто не пізніше другого робочого дня після 30 квітня, 30 липня, 30 жовтня, 30 січня.
У зв`язку із зазначеним, висновки відповідача не відповідають положенням діючого законодавства.
З приводу висновків відповідача про порушення умов договору та несвоєчасних розрахунків позивача, суд наголошує на наступному.
Згідно пп. 28 п. 2.3 гл. 2 Ліцензійних умов, при провадженні ліцензованої діяльності ліцензіат повинен здійснювати розрахунки із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу.
Постановою Кабінету Міністрів України №187 від 22.03.2017 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в період з 01.04.2017 по 27.10.2018 покладено обов`язок постачальника природного газу, щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.
Протягом січня - квітня 2019 року за рахунок фінансування Управліннями соціального захисту населення пільгової категорії споживачів та субсидіантів та оплати від населення, позивачем у квітні 2019 року здійснено погашення заборгованості перед постачальниками послуг у повному обсязі.
Тобто, вказана заборгованість виникла не внаслідок порушення умов договорів з боку ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а внаслідок невчасного фінансування Управліннями соціального захисту вартості спожитого природного газу споживачів пільгової категорії та субсидіантів.
Державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків населення з постачальниками природного газу, що, по суті, усуває ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки учасників газового ринку за визначеними нормативами. Держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводам.
Крім того, відповідачем в Акті зазначено, що відповідно до договорів, укладених з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» остаточний розрахунок здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.
Проте, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до п. 6.1 договору купівлі-продажу природного газу №17-204 від 12.04.2017, укладеного з «НАК «Нафтогаз України» сторони погодили порядок та умови проведення розрахунків, відповідно до якого оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100 - відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі - продажу природного газу.
Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.
Проте, суд зазначає, що відповідачем не враховано, що відповідно до абзацу 3 цього ж пункту, остаточний розрахунок з оплати придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 і має бути здійснений протягом 30 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.
Таким чином, суд вважає, що висновки відповідача про порушення позивачем умов договорів є необґрунтованими.
Одним із визначних принципів юридичної відповідальності взагалі і адміністративної відповідальності зокрема є принцип відповідальності за вину. Відсутність вини є підставою, що виключає притягнення особи до відповідальності у вигляді штрафу.
В силу ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, відповідачем не було доведено наявності вини позивача щодо порушення умов розрахунків із оператором газотранспортної системи за надані послуги транспортування у строки та на умовах, визначених договором транспортування природного газу.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За таких обставин, суд вважає, що спірна постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2835 від 13.12.2019 «Про накладення штрафу на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу та здійснення заходів державного регулювання» є протиправною, а отже підлягає скасуванню.
Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. (платіжне доручення №138 від 15.01.2020), який підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2835 від 13.12.2019 «Про накладення штрафу на ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу та здійснення заходів державного регулювання».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська