Справа № 569/4603/20
Суддя: Галінська В. В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/4603/20,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до УПП в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2213968 від 08.03.2020, скасувати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 08.03.2020 постановою сержанта поліції Касянчука Віктора Васильовича, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням штраф у розмірі 425,00 грн. Вказана постанова мотивована тим, що 08.03.2020, він керуючи транспортним засобом Ford Моndeo, номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Сагайдачного 12 в м. Рівне, порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 (в"їзд заборонено), а саме, здійснив в"їзд в зоні дії знаку, а також проїхав перехрестя вулиць Сагайдачного/Набережна на заборонений червоний сигнал світлофора, або миготливий, чим порушив п. 8.7.3 ПДР. Вважає, дану постанову необгрунтованою, протиправною, такою що не відповідає нормам КУпАП.

Вказує, що екіпаж патрульної поліції його не зупиняв, а під"їхав до його ТЗ на вулиці Набережна, 10. Підійшовши до нього, поліцейський вказав, що він порушив правила ПДР та буде притягуватись до відповідальності, вимагав пред"явити посвідчення водія. З даним він не погодився, та вказав, що нічого не порушував, попросив пред"явити докази правопорушення, на що поліцейський відмовив, жодного доказу його ймовірного правопорушення не надав, не ознайомив його з правами. З даного приводу, він зробив поліцейському зауваження, і вказав, що має клопотання про перенесення розгляду справи на інший час та дату, оскільки поспішає по роботі, на що знову отримав відмову. Тоді в поліцейського з"явилися інші причини, щоб зайняти його час, а саме, вказавши на те, що в нього є підстави вважати, що він перебуває в алкогольному сп"янінні, однак жодних ознак алкогольного сп"яніння він мені не назвав.

Зазначає, що сержант поліції під час винесення постанови не надав можливості в повному обсязі скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, окрім того, постанова не містить назву технічного засобу, яким здійснено фото-,відеозапис, що порушує ст. 283 КУпАП.

26 травня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.№25296/20), в якому просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі повністю, вказавши, що дії відносно виявлення та процесуального оформлення факту правопорушення здійснювались виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 18 березня 2020 року справа №569/4603/20 розподілена судді Смолій Л.Д.

Ухвалою суду від 01 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по вищевказаній справі.

Згідно розпорядження №334 від 29 вересня 2020 року суддя Рівненського міського суду ОСОБА_2 звільнена у відставку відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 08 вересня 2020 року №2576/0/15-20 Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Рівненського міського суду Рівненської області у зв"язку з поданням заяви про відставку".

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2020 року справа №569/4603/20 розподілена судді ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року прийнято до розгляду справу та відкрито провадження за правилами розгляду позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 06 листопада 2020 року, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

В судове засідання позивач подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник відповідача в судове засіданні не з"явилася, проте їх позиція висловлена у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Судом встановлено, що 08 березня 2020 року поліцейським 1 батальйону 2 рота УПП в Рівненській області ДПП сержантом поліції Касянчуком Віктором Васильовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2213968 від 08 березня 2020 року, відповідно до якої постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

Також в спірній постанові зазначено, що 08 березня 2020 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем Ford Моndeo, номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Сагайдачного 12 в м. Рівне, порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 (в"їзд заборонено), а саме, здійснив в"їзд в зоні дії знаку, а також проїхав перехрестя вулиць Сагайдачного/Набережна на забороняючий червоний сигнал світлофора, або миготливий, чим порушив п. 8.7.3 ПДР. У зв"язку з чим, його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз"їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв"язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п"яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Доданий відповідачем відеодиск був досліджений судом, проте він не містить підтверджень вчинення позивачем адміністративних правопорушень, на підставі яких інспектор виніс оскаржувану постанову.

Варто зазначити, що в оспорюваній постанові, яка долучена позивачем до позову, зокрема, у графі "До постанови додаються", не зазначено технічний запис, яким здійснювалась відеофіксація адміністративного правопорушення та процес розгляду адміністративної справи.

Згідно із ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з положеннями ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Спираючись на ці положення, а також на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішеннях від 9 червня 2011 р. по справі "Лучанінова проти України", від 30 травня 2013 р. по справі "Малофєєва проти Росії", від 20 вересня 2016 р. по справі "Карелін проти Росії", суд приходить до переконання, що як і у кримінальному провадженні, так і у справі про адміністративне правопорушення, суд, зберігаючи принцип неупередженості і безсторонності судового розгляду, не вправі самостійно, на шкоду особі змінювати формулювання правопорушення, викладене в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, суд зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з наведеного вбачається, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Відповідно до ч.3 п.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова ЕАК №2213968 від 08 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2213968 від 08.03.2020 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

відповідачі: Управління патрульної поліції в Рівненській області, м.Рівне, вул.Ст.Бандери,14А, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3.

Повне судове рішення складене 04 грудня 2020 року.

Суддя -