Справа № 621/3050/20
Суддя: Бібік О. В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

у складі судді Бібіка О.В.,

за участю секретаря Горобець Н.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Зміїв адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Шевцова Ірина Вікторівна про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

10.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Шевцова І.В., в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову ЕАМ № 3364535 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2010 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у розмірі 340,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що інспектором УПП в Дніпропетровській області Шевцовою І.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3364535 від 31.10.2020, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за те що 31.10.2020 року 10:49 год в смт. Кринички дорога М-04 152 км, керував транспортним засобом, реєстраційний номер НОМЕР_1 із встановленими передніми протитуманними ліхтарями, більш ніж 400 мм від габариту по ширині, чим порушив п.31.4.3 ПДР (керування водієм транспортним засобом, шо має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.11.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву на адресу суду про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Від представника Марченка А. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, вказав, що при складенні постанови патрульний поліцейський діяв згідно вимог чинного законодавства. Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та у спосіб, передбачений КУпАП, вимоги та твердження позивача вважає безпідставними та необґрунтованими. У задоволенні позовних вимог просив відмовити. Щодо обставин вчиненого правопорушення зазаначив, що воно було встановлено на власні очі поліційського. Крім того, факт вчинення позивачем адміністративного правовпорушення підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами, не зацікавленими у розгляді справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою інспектора УПП в Дніпропетровській області Шевцовою І.В. серії ЕАМ №3364535 від 31.10.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 31.10.2020 року 10:49 год в смт. Кринички дорога М-04 152 км, керував транспортним засобом, реєстраційний номер НОМЕР_1 із встановленими передніми протитуманними ліхтарями, більш ніж 400 мм від габариту по ширині, чим порушив п.31.4.3 ПДР (керування водієм транспортним засобом, шо має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 1.3 ПДР України 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно п. 31.4.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З наведеного вбачається, що диспозиція сформульована в ч. 1ст. 121 КУпАП норми є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність.

Таким чином, у вказаній постанові про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на відповідний пункт ПДР, що передбачає вимоги до технічного стану транспортного засобу.

У відзиві представником ОСОБА_2 викладено формальний перелік законодавчо-нормативних актів серед якого міститься посиланная на Рішення Констииуційного суду України № 5-рн/2015 від 26.05.2015, у той час коли позивач не ставить під сумнів факт винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальносі на місці зупинки транспортного засобу. Зазначено про те, що адмінстративне правопорушення встановлено "на власні очі поліцейського", свідками правопорушення є поліцейські.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зафіксовано лише в оскаржуваній постанові серії ЕАМ №3364535 від 31.10.2020, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у зазначеній постанові, які б безумовно свідчили про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху та зазначеної статті Кодексу України про адміністративні правопорушення, матеріали справи не містять.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положення по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

На підтвердження факту вчинення позивачем зазначеного в постанові адміністративного правопорушення та дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення останнім не надано жодних доказів, в тому числі відеозапис з нагрудного реєстратора з фіксацією правопорушення.

До поясненнь представника про те, що факт порушення ОСОБА_1 п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України встановлено на власні очі поліцейського суд ставиться критично, оскільки око полійцейського не є еталоном міри довжини.

Отже, відповідачем всупереч вимогам частин 1,2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не надано належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3364535 від 31.10.2020 підлягає скасуванню.

Згідно зі статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про скасування постанови в зв`язку з відсутністю в діях позивача порушень пункту 31.4.3 Правил дорожнього руху України, що стало підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ВПВС від 18 березня 2020 року, справа № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18 про те, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки відповідач, інспектор Шевцова І.В. під час винесення оскаржуваної постанови діяла від імені органу Національної поліції - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань даного підрозділу Національної поліції належить стягнути суму сплаченого судового збору в сумі 420 грн 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 6, 7, 20, 241-246, 257-263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька площа, 2-а), третя особа: інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Шевцова Ірина Вікторівна (місце знаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька площа, 2-а) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Шевцової Ірини Вікторівни серії ЕАМ №3364535 від 31 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.12.2020

Суддя: