Справа № 9901/360/20
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 грудня 2020 року

Київ

справа №9901/360/20

адміністративне провадження №Зі/9901/174/20

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Загороднюк А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мельник-Томенко Ж.М. від розгляду справи №9901/360/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

16 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду як суду першої інстанції позовну заяву до Верховної Ради України про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статей 160, 161 КАС України та надано строк тривалістю 10 днів для усунення недоліків позовної заяви.

01 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Мельник-Томенко Ж.М. від розгляду справи №9901/360/20, з підстав виникнення сумнівів у заявниці щодо добросовісності, об`єктивності та неупередженості судді.

Ухвалою судді Мельник-Томенко Ж.М. від 02 грудня 2020 року заяву про відвід визнано необґрунтованою та передано її до Секретаріату Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відвід судді Мельник-Томенко Ж.М. 03 грудня 2020 року визначено суддю Загороднюка А.Г.

Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження.

Вмрішуючи заява встановлено, що вона обґрунтована тим, що суддя Мельник-Томенко Ж.М. при розгляді даної позовної заяви позбавила позивачку, інваліда І- групи, допомоги в оформленні позовної заяви проігнорувавши її прохання всупереч статті 160 КАС України.

Також на думку позивачки, суддя Мельник-Томенко Ж.М. підлягає відводу, оcкільки всупереч рішенню ЄСПЛ «Ювченко проти України» у судді вже склались певні суб`єктивні внутрішні переконання щодо даних правовідносин, і це в подальшому зашкодить всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляді справи по суті відповідно до вимог Конвенції.

Положення частин першої, другої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЕСПЛ) існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, урахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року в справі "Мироненко і Мартенко проти України", заява №4785/02 та рішення ЄСПЛ від 09 січня 2013 року в справі "Олександр Волков проти України", заява №21722/11).

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Аналіз аргументів, якими обґрунтовано відвід судді, свідчить про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Мельник-Томенко Ж.М. у цій справі, оскільки із посилання заявниці, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді щодо позивачки або обставин цієї справи, чи їх необ`єктивність при її розгляді.

З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав до задоволення заяви про відвід немає.

Керуючись статтями 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Мельник-Томенко Ж.М. у справі №9901/360/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею є остаточною та не може бути оскарженою.

Суддя: А.Г. Загороднюк