Справа № 560/1444/20
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1444/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

04 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року (м. Хмельницький, 20 липня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №49 від 10 січня 2020 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати позивачу до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, наступні періоди: період навчання з 01.09.1977 року по 07.07.1978 року у технічному училищі №6 міста Хмельницького; період роботи з 01.09.1990 року по 26.02.2001 року на Тираспільському заводі автопричепів; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вирішити питання про призначення позивачу пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня, що настає за днем досягнення нею пенсійного віку - 09.08.2019 року, провівши відповідний перерахунок та виплату пенсії.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що доводиться документами, наявними у матеріалах пенсійної та судової справ і ніким не заперечується.

Після досягнення пенсійного віку (59 років) позивач 11 жовтня 2019 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Звернення відбулось протягом 3 місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підтвердження стажу роботи та страхового стажу позивач надала наступні документи:

- копію атестата №2557 від 07 липня 1978 року про закінчення технічного училища №6 м. Хмельницького, виданого на ім`я ОСОБА_2 ;

- копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.12.1979 року;

- копію довідки №191 від 05.08.2019 року, виданої КСП "Жовтень";

- копію довідки №123 від 05.08.2019 року Наркевицької селищної ради Волочиського району Хмельницької області;

- копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 11 квітня 2012 року.

Зазначені документи є у матеріалах пенсійної справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом від 31 січня 2020 року №2200-0301-8/2121 повідомило позивача про те, що рішенням №49 від 10 січня 2020 року відмовлено в призначенні їй пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи.

Зі змісту спірного рішення не вбачаються будь - які підстави для висновку про відсутність необхідного страхового стажу.

У той же час, такі підстави відповідач зазначає у листі від 31 січня 2020 року і полягають вони у наступному. До страхового стажу, який дає право позивачу на пенсію за віком, не враховується період її навчання з 01.09.1977 року по 07.07.1978 року у технічному училищі №6 м. Хмельницького (атестат №2557 виданий ОСОБА_2 ), оскільки відсутні документи про одруження або про зміну прізвища. Також не зарахований період роботи з 01.09.1990 року по 26.02.2001 року на Тираспільському заводі автопричепів, оскільки зміна назви підприємства та відбиток печатки, якою завірені записи в трудовій книжці, не читаються.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, звернення за призначенням пенсії може здійснюватись в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

В силу ст. 45 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон №1058-IV) пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Згідно з частини 2 статті 26 Закону №1058-IV до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 59 років - які народились з 1 квітня 1960 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач народилась у цей період.

У відповідності до ст. 1 Закону №1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

При цьому встановлено, що період роботи позивача з 01.09.1990 року по 26.02.2001 року на Тираспільському заводі автопричепів (перейменований у Молдавський авторефрежераторний завод, наказ №570 від 02.11.1988 року, в подальшому перейменований в орендне підприємство Тираспільський завод авторефрежераторів наказ №547 від 30.10.1990 року), підтверджується записами №12-15 трудової книжки серії НОМЕР_1 , які належним чином оформлені та завірені відбитками печатками та штампами підприємства.

Вказані записи трудової книжки не містять виправлень, підчищень або описок, отже належним чином підтверджують трудовий стаж позивача, набутий нею у цей період, відтак не потребують будь-якого іншого доведення додатковими письмовими доказами.

Як вбачається з виписки з наказу Пр.7-к від 17.01.2001 року "Про ліквідацію підприємства та звільнення працівників", Тираспільський завод автопричепів (АЗОТ "ТиЗАР") відповідно до рішення арбітражного суду від 26.12.2000 року визнано банкрутом та ліквідовано, у зв`язку з чим були звільнені працівники заводу.

Разом з тим, доводи відповідача про необхідність додаткового підтвердження страхового стажу позивача є безпідставними, оскільки вказаний період роботи на Тираспільському заводі автопричепів (з відповідними подальшими перейменуваннями) підтверджений наявними у справі та у матеріалах пенсійної справи первинними документами, а саме відомостями трудової книжки, що відповідачем не спростовано.

Крім того, відповідальність за можливі помилки або виправлення у трудовій книжці, у тому числі якість записів та відбитків печаток не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Отже, робота позивача у період з 01.09.1990 року по 26.02.2001 року на Тираспільському заводі автопричепів підтверджена наявними первинними документами, відомостями трудової книжки, отже зазначений стаж роботи слід врахувати позивачу для призначення пенсії.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з п. 8 Порядку підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 637 від 12.08.93 року, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання.

При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Відповідно до атестата №2557 від 07 липня 1978 року ОСОБА_2 закінчила повний курс технічного училища №6 м. Хмельницького за професією в`язальниці верхнього одягу та отримала кваліфікацію в`язальниці верхнього одягу IV розряду, період навчання з 01 вересня 1977 року по 07 липня 1978 року.

Також встановлено, що дівочим прізвищем позивача було " ОСОБА_3 ", що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 12 вересня 1960 року. Крім того, відповідно до запису трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.12.1979 року прізвище " ОСОБА_3 " було змінене на прізвище чоловіка " ОСОБА_4 " відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 25.11.1984 року, вказаний запис внесений начальником відділу кадрів Тираспільського заводу автопричепів та завірений печаткою. Також зміна прізвища позивачки з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 " додатково підтверджується архівною випискою з акта про реєстрацію шлюбу EC- I 0945336 від 25.11.1984 року.

Таким чином, наявними у справі доказами достовірно підтверджений період навчання позивача з 01.09.1977 року по 07.07.1978 року у технічному училищі №6 м. Хмельницького за професією в`язальниці верхнього одягу, а також те, що атестат від 07 липня 1978 року був отриманий позивачем дівоче прізвище " ОСОБА_3 ", що відповідачем ніяким чином не спростовано.

Відтак, відмова у врахуванні періоду навчання позивача у технічному училищі №6 м. Хмельницького та періоду роботи з 01.09.1990 року по 26.02.2001 року у Тираспільському заводі автопричепів до страхового стажу суперечить нормам законодавства України.

Слід також врахувати те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №49 за результатами розгляду первинної заяви позивача про призначення пенсії, поданої у жовтні 2019 року, було прийняте лише 10.01.2020 року, тобто фактично через 3 місяці з дати звернення, через що позивач протягом цього часу була позбавлена пенсійного забезпечення.

На думку суду, станом на 11.10.2019 року (дата первинного звернення для призначення пенсії) у позивача виникло право на призначення пенсії, оскільки вона мала необхідний та достатній страховий стаж, який був підтверджений в першу чергу відомостями трудової книжки, а також і іншими наданими документами.

Слід зауважити те, що позивач звернулась з заявою про призначення пенсії у встановлений законом 3-місячний строк з дати досягнення нею пенсійного віку, а тому пенсія за віком повинна була бути призначена їй з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 09.08.2019 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, як така, що розглянута за правилами спрощеного провадження, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.