Справа № 280/5988/19
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 280/5988/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.08.2020р. у справі №280/5988/19
за позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до: про:Головного управління ДПС у Запорізькій області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення

ВСТАНОВИВ:

04.12.2019р. Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі ГУ ДФС у Запорізькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення / а.с. 4-13 том 1/.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.12.2019р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/5988/19 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 2 том 1/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. за результатами якої складено акт № 264/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 12.04.2019р., у якому відповідачем за результатами перевірки зроблено висновки про порушення позивачем низки вимог чинного податкового законодавства, позивачем було подано заперечення на висновки цього акту перевірки та відповідачем у період з 19.06.2019р. по 25.06.2019р. було проведено позапланову невиїзну перевірку позивача за результатами якої було складено акт № 439/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 27.06.2019 р., у якому зроблено висновки про порушення ним: - п.177.2 п.177.4. ст.177 Податкового Кодексу України (далі ПК України) що призвело до заниження податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 94413,94 грн.;

- пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 ПК України, зо призвело до заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 7867,83 грн.; - п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, на загальну суму 115398,82 грн. ;- п. 198.5 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження суму податкових зобов`язання з ПДВ, самостійно нарахованих на виконання вимог ст. 198.5 ПК України, на загальну суму 97233 грн.; - пп. «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового Кодексу України, встановлено включення до декларацій за 2017-2018рр. перекручених даних, щодо завищення валових витрат шляхом віднесення до них сум витрат на придбання товарів, робіт та послуг, які не пов`язані із господарською діяльністю позивача. 07.08.2019р. на підставі вищезазначених актів, за результатами проведених перевірок ГУ ДФС у Запорізькій області були прийняті податкові повідомлення рішення: - № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в загальному розмірі на 118017,43 грн.; - № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 9834,79 грн.; - №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 121541,25 грн.; - вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-, ГУ ДФС у Запорізькій області вимагає сплатити заборгованість по сплаті єдиного внеску у розмірі 115398,82 грн. протягом 10 календарних днів за днем отримання цієї вимоги;- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 17292,02 грн. Позивач вважає висновки податкового органу за результатами перевірки, та прийняті ним 07.-08.2019р. податкові повідомлення-рішення, вимогу та рішення про застосування штрафних санкцій необґрунтованими та безпідставними оскільки ним здійснюється господарська діяльність з ремонту та технічного обслуговування автотранспортних засобів, яка здійснюється ним у орендованому приміщення де розміщено авторемонтна майстерня з використанням необхідного обладнання, яке перебуває у нього в оренді, та власного спеціалізованого малотоннажного фургону, усі товари, роботи та послуги, які були придбані ним протягом перевіряємого періоду у контрагентів, були ним використані у власній господарській діяльності, що підтверджується належними первинними документами, які були надані ним податковому органу під час проведення перевірок, які підтверджують факт придбання цих товарів, робіт та послуг та їх подальше використання позивачем під час виконання ремонту автотранспортних засобів замовників, при цьому податковим органом не було встановлено розбіжностей під час перевірки правильності визначення ним валового доходу за період 2017-2018рр., висновки про завищення валових витрат позивачем протягом перевіряємого періоду зроблено податковим органом лише з огляду на те, що в наданих позивачем актах виконаних робіт зазначено лише найменування виконаної роботи (послуги), кількості послуг, ціни без ПДВ та суми ПДВ, але не наведено , які саме матеріали використано під час надання такої послуги або виконання роботи, та не визначено собівартість наданих послуг (виконаних робіт) але позивач вважає, що усі первинні документи оформлені ним відповідно до вимог діючого законодавства та є належними первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» , і саме на підставі таких документів ним формувалась бухгалтерська та податкова звітність, визначались розміри валових витрат та доходу у відповідних звітних періодах. Тому вважає висновки відповідача за результатами перевірки та прийняті ним рішення та вимогу необґрунтованими та безпідставними суд визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем: - податкові повідомлення-рішення № , № , № від 07.08.20219р. ; - вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску №Ф- від 07.08.2019р.; - рішення про застосування штрафних санкцій № від 07.08.2019р.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.08.2020р. у справі №280/5988/19 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовані: податкові повідомлення-рішення № , № , № від 07.08.20219р. ; - вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску №Ф- від 07.08.2019р.; - рішення про застосування штрафних санкцій № від 07.08.2019р. , які прийняті ГУ ДФС у Запорізькій області (суддя Лазаренко М.С.) / а.с. 95-98 том 7/.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 03.08.2020р. подав апеляційну скаргу /а.с. 104-112 том 7/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її рішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 03.08.2020р. у даній справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Адміністративна справа №280/5988/19, разом з вищезазначеною апеляційною скаргою, надійшли до суду апеляційної інстанції 10.09.2020р. / а.с. 103 том 7/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.09.2020р. у справі №280/5988/19 апеляційна скарга ГУ ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.08.2020р. у справі №280/5988/19 залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги / а.с. 118 том 7/.

Відповідачем зазначені у ухвалі суду апеляційної інстанції недоліки були усунуті /а.с. 121-126 том 7/ та ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 24.09.2020р. у справі №280/5988/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.08.2020р. у справі №280/5988/19/ а.с. 127 том 7/ та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 14-00 годин 27.10.2020р. /а.с. 128 том 7/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки було повідомлено учасників справи /а.с. 129-132 том 7/.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 133-135 том 7/, заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції від 03.08.2020р. у даній справі залишити без змін.

Через відсутність складу колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду, який розглядає справу №280/5988/19 27.10.2020р. справу з розгляду було знято та розгляд справи у судовому засіданні перенесено на 15 годин 30 хвилин 17.11.2020р. / а.с. 139 том 7/, про що було повідомлено учасників справи / а.с. 140-146 том 7/, а у судовому засіданні 17.11.2020р. через не явку у судове засідання представника відповідача розгляд цієї адміністративної справи відкладено на 15 годин 30 хвилин 01.12.2020р. / а.с. 1467 том 67/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 148-150 том 7/.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01.12.2020р. (яка внесена до журналу судового засідання) / а.с. 164-165 том 7/ у справі здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача ГУ ДФС у Запорізький обласні, правонаступником Головним управлінням ДПС у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області). У судовому засіданні 01.12.2020р.

Заслухавши у судовому засіданні :

- представника відповідача, який підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 03.08.2020р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову через його необґрунтованість та безпідставність;

- представника позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 03.08.2020р. у даній справі залишити без змін.

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 19.02.2013р. як фізична особа-підприємець, і.к. НОМЕР_1 , вид господарської (економічної) діяльності, який здійснюється позивачем у справі за КВЕД: 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, позивач у справі перебуває на загальній системі оподаткування та є платником податку на додану вартість (далі ПДВ) / а.с. 45-48 том 7/.

Під час розгляду цієї адміністративної справи судом першої інстанції встановлено, та підтверджено апеляційним судом, що посадовими особами відповідача у період з 18.03.2019р. по 29.03.2019р. проведено документальну планову виїзну перевірку позивача з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. за результатами якої складено акт № 264/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 12.04.2019р. (далі акт перевірки), у якому відповідачем за результатами перевірки зроблено висновки про порушення позивачем низки вимог чинного податкового законодавства / а.с. 15-250 том 1, а.с. 1-29 том 2/.

Позивачем, який не погодився із зазначеними у акті висновками податкового органу за результатами проведеної ними перевірки, були подані заперечення до акту перевірки № 264/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 12.04.2019р. / а.с. 30-36 том 2/ та відповідачем у період з 19.06.2019р. по 25.06.2019р. було проведено позапланову невиїзну перевірку позивача за результатами якої було складено акт № 439/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 27.06.2019 р. ( далі акт документальної позаплавнової перевірки).

З наданої суду ксерокопії акту перевірки № 439/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 27.06.2019 р. / а.с. 37-193 том 2/ вбачається, що контролюючим органом за результатами перевірки зроблено висновки про порушення ФОП ОСОБА_1 :

- п.177.2 п.177.4. ст.177 Податкового Кодексу України (далі ПК України) що призвело до заниження податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 94413,94 грн.;

- пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 ПК України, зо призвело до заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 7867,83 грн.;

- п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що призвело до заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, на загальну суму 115398,82 грн. ;

- п. 198.5 ст. 198 ПК України, що призвело до заниження суму податкових зобов`язання з ПДВ, самостійно нарахованих на виконання вимог ст. 198.5 ПК України, на загальну суму 97233 грн.;

- пп. «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового Кодексу України, встановлено включення до декларацій за 2017-2018рр. перекручених даних, щодо завищення валових витрат шляхом віднесення до них сум витрат на придбання товарів, робіт та послуг, які не пов`язані із господарською діяльністю позивача.

У подальшому на підставі акту № 264/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 12.04.2019р. та акту документальної позапланової перевірки № 439/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 27.06.2019 р. відповідачем 07.08.2019р. було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в загальному розмірі на 118017,43 грн./ а.с. 194 том 2/;

- податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 9834,79 грн. / а.с. 196 том 2/;

- податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 121541,25 грн. / а.с. 198 том 2/;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-, ГУ ДФС у Запорізькій області вимагає сплатити заборгованість по сплаті єдиного внеску у розмірі 115398,82 грн. протягом 10 календарних днів за днем отримання цієї вимоги / а.с. 200 том 2/;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 17292,02 грн. / а.с. 201 том 2/.

Висновки податкового органу за результатами перевірки, та усі вищезазначені рішення відповідача та вимога були оскаржені позивач в порядку адміністративного оскарження, але скарги позивача були залишені без задоволення, прийняті відповідачем рішення та вимоги залишені без змін / а.с. 203-224 том 2/ і позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду за захистом порушених права та інтересів.

У судовому засіданні під час розгляду цієї справи судом встановлено, що висновки про порушення вимог законодавства, які стали підставою для прийняття відповідачем рішень та вимоги, які є предметом оскарження у цій справі, став висновок податкового органу зроблений за результатами перевірки позивача, та відображений у акті перевірки та акті позапланової документальної перевірки, про те, що позивачем, який протягом перевіряємого періоду з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р. здійснював господарську діяльність на загальній системі оподаткування ( відповідно до ст. 177 Податкового кодексу України) до складу витрат включено витрати на придбання товарів (робіт та послуг) подальше використання яких у власній господарській діяльності з ремонту та обслуговування автотранспортних засобів не підтверджено, так ФОП ОСОБА_1 придбавав у контрагентів постачальників запчастини, які не пов`язані з наданням послуг по діагностиці та ремонту паливної системи транспортних засобів, у 2017 році на загальну суму 241358,78 грн., а у 2018 році на загальну суму 240704,45 грн., але з наданих первинних документів (акти виконаних робіт) неможливо встановити використання цих товарів у власній господарській діяльності через те, що в них зазначено лише найменування виконаної роботи (послуги), кількість послуг, ціна без ПДВ та сума ПДВ, але не наведено , які саме матеріали використано позивачем під час надання такої послуги або виконання роботи, та не визначено собівартість наданих послуг (виконаних робіт), також перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 безпідставно включив до складу валових витрат за 2017 рік: суму у розмірі 16620,28 грн. за сплату послуг по обслуговуванню наданого робочого одягу при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «Ліндстрем»; суму у розмірі 4200,00 грн. за сплату послуг по охороні приміщення при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «КАТРСНАБ за 2018 рік; суму у розмірі 17438,40 грн. за сплату послуг по обслуговуванню наданого робочого одягу при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «Ліндстрем» ; суму у розмірі 4900,00 грн. за сплату послуг по охороні приміщення, у тому числі при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «КАТРСНАБ» на суму 4 200,00 грн. та при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «ОХОРОНАХОЛДІНГ» на суму 700,00 грн..

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1. ст. 14 ПК України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Статтею 3 Господарського кодексу України передбачено, що господарською діяльністю є діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних та соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 розділу II Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Сукупний аналіз положень п. 177.1 , п. 177.2, пп. 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 ПК України, з урахуванням положень ч. ч. 1,2 ст. «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дають можливість зробити висновок про те, що чистий оподатковуваний дохід, який є об`єктом оподаткування для фізичних осіб підприємців від провадження господарської діяльності, визначається як різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин тощо. При цьому, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів, які повинні містити обов`язкові реквізити.

Під час розгляду цієї справи судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у періоді, що перевірявся, здійснював господарську діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів у орендованому ним приміщенні з використанням орендованого обладнання та власного транспортного засобу , при цьому відповідачем у справі не встановлено розбіжностей між даними про суми валового доходу, встановленими в ході перевірки, та даними валового доходу, відображеному в податкових деклараціях позивача про майновий стан і доходи та додатку Ф4 до декларацій за 2017, 2018 роки, тому з огляду на те, що під час проведення перевірки податковим (контролюючим) органом підтверджено отримання позивачем у справі доходу саме від провадження господарської діяльності з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, підлягають врахуванню усі документально підтверджені понесені позивачем витрати, які пов`язані з впровадженням ним господарської діяльності, до складу яких відносяться, зокрема, вартість запасних частин, які ФОП ОСОБА_1 були придбані у постачальників протягом перевіряємого періоду та використані ним для ремонту автотранспортних засобів замовників і позивачем у справі під час проведення перевірок було надано відповідачу, належні первинні документи, які стосуються спірних господарських операцій з придбання та подальше використання придбаних позивачем запчастин під час ремонту автотранспортних засобів замовників , а саме : видаткові накладні, податкові накладні, документи на оплату, розпорядження № 1 від 01.01.2017 р. з актами списання товарів за 2017 2018 роки, копії яких також були надані позивачем суду під час розгляду цієї справи, ним досліджені та долучені до матеріалів справи, які оформлені позивачем з дотриманням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» мають всі необхідні обов`язкові реквізити, та є неліжними первинним документами / а.с. 225-250 том 2, а.с. 1-250 том 3, а.с. 1-243 том 4, а.с. 1-224 том 5, а.с. 1-245 том 5, а.с.1-44 том 7/

Приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи, що відповідачем під час розгляду цієї справи не оспорювався факт реальності вчинення позивачем протягом перевіряємого періоду господарських операцій, які були предметом перевірки, колегія суддів вважає, ФОП ОСОБА_1 мав право для віднесення до складу витрат декларації про майновий стан і доходи 2017 року суму на придбання запчастин в розмірі 241358,78 грн., а в 2018 році - суму витрат на придбання запчастин у розмірі 240704,45 грн., оскільки ці витрати пов`язані з впровадженням ним власної господарської діяльності і придбані товари були використані позивачем у власній господарській діяльності.

При цьому не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача під час розгляду справи на відсутність відображення в наданих до перевірки актах наданих послуг суми фактичної собівартості наданих послуг, з урахуванням використаних запасних частин, з огляду на відсутність законодавчо встановлений вимог відображення таких відомостей.

Щодо висновків відповідача під час проведення перевірки щодо безпідставного формування позивачем валових витрат 2017 2018 років з урахуванням сум витрат на сплату послуг по обслуговуванню наданого робочого одягу і послуг по охороні приміщення, то з огляду на характер господарської діяльності позивача технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, яка здійснювалась найманими позивачем працівниками, у орендованому позивачем приміщення з використанням орендованого обладнання, колегія суддів вважає, що позивач правомірно включив витрати на обслуговування робочого одягу працівників та охороні приміщення, в якому він здійснює господарську діяльність, до складу валових витрат перевіряємого періоду, оскільки ці витрати пов`язані із впровадженням ним господарської діяльності

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду цієї справи у їх сукупності, та враховуючи норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини , що виникли між сторонами у цій справі, колегія суддів вважає, що відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не було доведено факт неправомірності формування позивачем валових витрат протягом перевіряємого періоду внаслідок безпідставного віднесення ним до їх складу вартості товарів та послуг, які не пов`язані із провадженням ним господарської діяльності, тому висновки відповідача є необґрунтованими та безпідставними, що свідчить про те, що відповідач під час прийняття податкового повідомлення-рішення № від 07.08.209р.. про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у загальному розмірі 118017,43 грн. діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством, що є підставою для визнання протиправним та скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Щодо решти прийнятих відповідачем у справі за результатами перевірки рішень, які є предметом оскарження у цій адміністративній справі, то враховуючи, що висновок відповідача про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності протягом перевіряємого періоду не знайшов свого підтвердження під час розгляду цієї справи судом, а саме він став підставою для прийняття відповідачем 07.08.2019р. податкових повідомлень-рішень про визначення зобов`язань позивача з військового збору та з ПДВ, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій / а.с. 196-201 том 2/, то колегія суддів вважає, що ці рішення також прийняті відповідачем у справі безпідставно.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог, та постановлено правильне рішення про задоволення таких позовних вимог у повному обсязі і визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення відповідача № , № , № від 07.08.20219р. ; вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску №Ф- від 07.08.2019р.; рішення про застосування штрафних санкцій № від 07.08.2019р.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 03.08.2020р. у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - залишити без задоволення, з огляду на те, що доводи, які наведені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.08.2020р. у справі №280/5988/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено та підписано 04.12.2020р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко