Справа № 500/2013/20
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2013/20

03 грудня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника позивача адвоката Сампари Н.М.

представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області Шмігельської М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 27.05.2020 №19-3663/14-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою";

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1264, розташованої за межами населеного пункту на території Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

Позов обґрунтовано протиправністю оскаржуваного наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 27.05.2020 №19-3663/14-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" щодо відведення земельної ділянки у власність через відсутність підстав для цього, визначених статтями 118, 122 Земельного кодексу України. Зокрема, підставою для відмови є те, що масив, в якому знаходиться дана земельна ділянка, розташований в межах населеного пункту (комунальна власність) села Улашківці сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Проте, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дана земельна ділянка відноситься до державної форми власності. Таку відмову вважає необґрунтованою та безпідставною.

Позивач вказує, що ним дотримані передумови для отримання відповідного дозволу на розроблення проекту землеустрою та вказує, що належним і ефективним способом захисту буде зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання такого дозволу.

Ухвалою суду від 06.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Від відповідача на адресу суду 19.08.2020 надійшов відзив адміністративний позов, у він проти позову заперечує, просить відмовити у його задоволенні. В обґрунтування заперечень посилається на те, що на підставі доповнень до проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту села Улашківці Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області 27.05.2020 до Державного земельного кадастру внесено відомості про межі адміністративно-територіальні одиниці - с. Улашківці площею 420,10 га. У вказану площу населеного пункту входить земельна ділянка площею 22,7987 га, за рахунок якої позивач бажає отримати у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Внаслідок включення земельної ділянки 22,7987 га в межі населеного пункту, земельна ділянка перейшла у комунальну власність Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, а тому, право володіння та розпоряджання нею перейшло до органу місцевого самоврядування. За такої обставини відсутній предмет даного спору щодо якого заявлені позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 визначено розгляд адміністративної справи №500/2013/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання на 04.11.2020.

В судовому засіданні 04.11.2020 розгляд справи відкладено до 03.12.2020 за клопотанням представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 03.12.2020 позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.12.2020 позову не визнала, з мотивів наведених у відзиві на адміністративний позов.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області з заявою від 30.04.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:1264, орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель запасу, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам. Одночасно заявник повідомив, що право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки за даним цільовим призначенням згідно зі статтями 116, 118 Земельного кодексу України не використав.

До заяви долучені викопіювання з Публічної кадастрової карти, копія паспорта, копія ідентифікаційного коду, довідка.

Наказом відповідача №19-3663/14-20-СГ від 27.05.2020 відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області на підставі частини сьомої статті 118 та частини першої статті 122 Земельного кодексу України так як масив, в якому знаходиться дана земельна ділянка розташована в межах населеного пункту (комунальна власність) села Улашківці на території Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

Не погоджуючись із відмовою відповідача, оформленою наказом від 27.05.2020, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України №2768-III від 25.10.2001 (далі - Земельний кодекс України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Статтями 2 та 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій" №858-IV від 22.05.2003, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок є одним із видів документів із землеустрою.

Згідно з частиною першою статті 50 вказаного Закону України "Про землеустрій", проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Згідно із частиною першою статті 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Пунктом "а" частини третьої статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Статтею 118 Земельного кодексу України передбачений порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зокрема, відповідно до частини шостої статті Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, із системного аналізу вказаних норм вбачається, що законодавцем визначено процедуру набуття громадянами у власність або користування земельних ділянок із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства.

Нормами Земельного кодексу України також чітко визначені підстави, за наявності яких заявнику може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Даний перелік є вичерпним.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого "земельного" питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №520/8576/18 та враховуються судом при вирішенні даного спору.

Як вбачається з оскаржуваного наказу "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" №19-3663/14-20-СГ від 27.05.2020, Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області відмовило ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області (за межами населених пунктів), орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: масив, в якому знаходиться дана земельна ділянка розташований в межах населеного пункту (комунальна власність) села Улашківці сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

Оцінюючи вказану підставу відмови на предмет правомірності з урахуванням принципу верховенства права, суд зазначає наступне.

Підстави для відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність або користування, які зазначені в абзаці 1 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, не підлягають розширеному тлумаченню, визначений нею перелік підстав для відмови є вичерпним.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність слугувало те, що за інформацією, яка міститься в рішенні Чортківської районної ради від 25.02.2000 №121, затверджено розміри населених пунктів, в тому числі с. Улашківці площею 420,10 га.

У 2020 році ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" виготовив Доповнення до проекту встановлення меж населеного пункту с. Улашківці Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. На підставі Доповнень до проекту землеустрою щодо встановлення межі населеного пункту с. Улашківці Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області 27.05.2020 до Державного земельного кадастру внесено відомості про межі адміністративно-територіальної одиниці - с. Улашківці площею 420,10 га.

Відповідач вказує, що у вказану площу населеного пункту входить земельна ділянка площею 22,7987 га; кадастровий номер :01:001:1264, за рахунок якої позивач бажає отримати у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується планами меж с. Улашківці Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області та Витягом з Державного земельного кадастру про землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць від 18.08.2020.

Таким чином, встановлено, що Головне управління, приймаючи оскаржуваний наказ від №19-3663/14-20-СГ від 27.05.2020 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" виходило з того, що запитувана земельна ділянка, яка зазначена на доданих графічних матеріалах відноситься до земель комунальної власності, отже, порушене питання знаходиться поза межами повноважень Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Однак, суд не може погодитись з таким висновком відповідача, оскільки зазначені в оскаржуваному наказі підстави відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не передбачені положеннями частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із статтею 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Судом встановлено, що станом на час вирішення заяви позивача земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:1264 площею 22,7987 га, цільове призначення: 16.00 землі запасу, перебувала у державній власності, що підтверджується інформацією про ділянку, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.07.2020 серії НВ -020.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні докази того, що на момент звернення позивача із заявою від 30.04.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1264, так і на час розгляду вказаної заяви, зазначена ділянка була передана у комунальну власність Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

Підстави для відмови у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність або користування, які зазначені в абзаці 1 частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, не підлягають розширеному тлумаченню, визначений нею перелік підстав для відмови є вичерпним.

Проект землеустрою розробляється на підставі дозволу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам.

Враховуючи наведене, наказ від №19-3663/14-20-СГ від 27.05.2020 "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" не відповідає вимогам законодавства, а тому, вимога про його скасування підлягає задоволенню.

Відповідачем не доведено суду правомірність наказу про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оскільки станом на момент подання заяви від 30.04.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначена земельна ділянка перебувала у державній власності, а отже відповідач діяв всупереч положень частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1264, розташованої за межами населеного пункту на території Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області, суд зазначає наступне.

Суд прийшов до висновку про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області №19-3663/14-20-СГ від 27.05.2020.

Разом із тим, судом під час розгляду справи встановлено, що 18.08.2020 зареєстровано право комунальної власності земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:1264 площею 22,7987 га за Улашківською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.09.2020.

Отже, вказана земельна ділянка станом на час розгляду справи передана в комунальну власність.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, є обґрунтованими та доведеними та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 27.05.2020 №19-3663/14-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Наслідком скасування судом у цій справі наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 27.05.2020 №19-3663/14-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" є те, що заява позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки залишається актуальною та нерозглянутою.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Розглядаючи цю справу, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 2 КАС України однією із вимог до рішення суб`єкта владних повноважень є його обґрунтованість.

Обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень полягає в дослідженні усіх обставин, що є істотними у процесі його прийняття, аналізі таких обставин та їх правової оцінки. Усі мотиви якими керується суб`єкт у процесі оцінки та аналізу обставин повинні бути чітко та повно відображені у рішенні. В такий спосіб зацікавленій особі створюються гарантії того, що навіть у випадку якщо рішення прийнято не на її користь, вона зможе оскаржити його, та обґрунтувати свою незгоду із одним чи декількома аргументами які чітко зазначені в рішенні.

Виходячи із обставин встановлених у цій справі, відповідач принципу належного урядування як і вимог закону про повне обґрунтування власного рішення не дотримався.

Зокрема, оскаржений позивачем наказ не містить повного аналізу обставин, з`ясування яких є необхідним і важливим при розгляді питання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою. При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх визначених Законом підстав у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

Так, судом встановлено, що відповідачем при розгляді відповідного клопотання позивача не надана належна його оцінка на предмет відповідності вимогам статті 118 Земельного кодексу України. Тому, вказана заява позивача підлягає розгляду повноважним органом на відповідність вимогам закону, а суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки, не надання оцінки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання. Адже прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням.

З урахуванням викладеного, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовної вимоги у спосіб зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.04.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу за межами населеного пункту на території Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачами, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тому за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 27.05.2020 №19-3663/14-20-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.04.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу за межами населеного пункту на території Улашківської сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в користь ОСОБА_1 420,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Лисенка, 20а, м. Тернопіль, 46002, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.