Справа № 466/7345/20
Суддя: Білінська Г. Б.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/7345/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Білінської Г.Б.

секретаря Терех У.М.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду м. Львова адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до старшого лейтенанта поліції у Львівській області, інспектора першого батальйону четвертої роти Кохана Дмитрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

24.09.2020р. позивач звернувся в суд із позовною заявою, в якій просить:

- визнати дії старшого лейтенанта поліції у Львівській області, інспектора першого батальйону 4 роти Кохан Дмитра Сергійовича щодо складання постанови серії ЕАК N»2451361 про адміністративне правопорушення від 27.04.2020 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за порушення ст. 122 ч. 3 КУпАП незаконним ;

-визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАК №2451361 про адміністративне правопорушення від 27.04.2020р , а провадження закрити;

-визнати дії старшого лейтенанта поліції у Львівській області, інспектора першого батальйону 4 роти Кохан Дмитра Сергійовича , що полягають у зверненні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2451361 від 27.04.2020 року до виконання протизаконними;

-стягнути з держави через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача 60000, 00 (шістдесят тисяч) грн. у відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням службової особи органу державної влади УПП Департаменту патрульної поліції.

Вимоги мотивує тим, що 27.04.2020 року старший лейтенант поліції у Львівській області, інспектор першого батальйону 4 роти Кохан Дмитро Сергійович склав постанову серії ЕАК №2451361 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.3 ст.122 КУпАП. В постанові ЕАК №2451361 інспектор зазначив, що о 14:58:30 м. Львів проспект Чорновола 65 водій ОСОБА_3 ,» керуючи ТЗ здійснив рух на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.8 чим порушив п. 17.1 ПДР; на дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка ін. ТЗ на цій смузі". Позивач постанову не підписував і не отримував в день винесення, так як вона не законна та не містила доказів правопорушення (не містить посилань на технічний засіб фото або відео запису). Вважає, що відповідачем допущено ряд процесуальних порушень, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Позивач в судове засідання не з`явився. 21 листопада 2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

26.11.2020р. на електронну адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 Кульченко М.В. надійшов відзив на позовну заяву. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов заперечив, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Кохан Д.С. від 27.04.2020р. серії ЕАК №2451361 ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до постанови серії ЕАК №2451361, позивач 27.04.2020, о 14 год. 58 хв. у м. Львові по пр. Чорновола, 65, керуючи транспортним засобом Tesla д.н.з. НОМЕР_1 ,

здійснив рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, позначеною

відповідними дорожнім знаком 5.8, чим порушив пункт 17.1 Правил

дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10

жовтня 2001 р. №1306.

Ч. 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

П. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до «Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції»

затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції №4/1 від 05.01.2016

року, поліцейський патрульної поліції відповідно до покладених на нього

завдань під час несення служби здійснює: безперервне та цілодобове

патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної

безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху,

забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних

засобів на вулично-дорожній мережі: первинне реагування на повідомлення про правопорушення, а також самостійне виявлення правопорушення під час

патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього

руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил

дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього

руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми

діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і

громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та

контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.3. б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху

водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою,

відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та

кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися

від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й

неухильно виконувати вимоги ПДР, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху

та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху,

загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть

відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 17.1 ПДР України визначено, що на дорозі зі смугою для

маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11,

забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно з частиною третьою статті 122 КУпАП України визначено, що,

зокрема, порушення правил зупинки на смузі для маршрутних транспортних

засобів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти

неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне

правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі

зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки,

стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки

(відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання

поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або

повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

На думку суду, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи

державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи

зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що

передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за

рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та

моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю

органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і

службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Сам факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності за

ч. 3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є доказом

заподіяння йому моральної шкоди та підставою для відшкодування такої.

Позивачем не подано суду жодного належного і допустимого доказу на

обґрунтування того, що внаслідок притягнення його до адміністративної

відповідальності відбулись кардинальні чи суттєві зміни в перебігу життєвих

подій, було спричинено тривалий психологічний дискомфорт чи штучне

обмеження у плануванні можливостей, погіршилась його репутація, та загалом, завдало певної моральної шкоди. Такого роду посилання позивача вважаємо голослівними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 243, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

ухвалив:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до старшого лейтенанта поліції у Львівській області, інспектора першого батальйону четвертої роти Кохана Дмитрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 30.11.2020р.

Суддя Г. Б. Білінська