Справа № 520/9261/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року № 520/9261/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

за участі:

секретаря судового засідання Муравської І.Ю.,

представника відповідача Саєнко Л.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому з урахуванням уточнень просив суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, №6, №6, №6 винесені на підставі акту №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року;

- визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6 від 24.04.2020 року винесену на підставі акту №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року;

- визнати протиправним та скасувати Рішення №6 від 24.04.2020 року винесені на підставі акту №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що податкові повідомленням-рішенням від 24.04.2020 року №6, №6, №6, №6, вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6 від 24.04.2020 року та рішення №6 від 24.04.2020 року, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р.

За результатом вказаної перевірки складено акт №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року.

Згідно висновків акту перевірки, позивачем порушено:

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ неподання у строки та у випадках, передбачених Податковим Кодексом України від 2 грудня 2010 року № 2755-VІ, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних;

- п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ із змінами та доповненнями;

- підпункту 177.5.3 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2744-ІV зі змінами та доповненнями, а саме заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевіряється, в розмірі 26650,15 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі - 1096,00 грн. таза 2019 рік в сумі 25554,15 грн.;

- ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. №2464-VІ із змінами і доповненнями, несвоєчасно сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017-2019 рр.;

- абзац 1 пункту 2 частини 1 статті 7, частини 2 статті 9 Закону України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями - заниження ЄСВ на загальну суму 26854,72 грн., в тому числі за 2017 рік - на 6638,59 грн. та за 2019 рік - на 20216,13 грн.;

- статей 168, 176, підпунктів 1.2, 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ із змінами та доповненнями, а саме заниження податкових зобов`язань зі сплати військового збору на загальну 1998,40 грн., в тому числі за 2019 рік на суму 1998,40 грн.;

- заниження податкових зобов`язань по податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, які оподатковуються ставкою 20% на 15534 грн. в результаті порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 а) ст.187, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 р. із змінами та доповненнями;

- п. 120-1.2 ст. 120, п. 201.1 ст.201 Податкового Кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р. із змінами та доповненнями, порушення порядку реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 15533,27 грн.;

- пп.б). п.176.2. ст. 176 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010 р. зі змінами та доповненнями та пп.3.2, п.3.3 розділу 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 р. за №111/26556.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 33312,69 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 2498,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 7766,64 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 15533,27 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, яким позивачу визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) -15534 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6 від 24.04.2020 року, якою позивачу визначено суму боргу зі сплати єдиного внеску у розмірі 26854,72 грн.;

- рішення №6 від 24.04.2020 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 4013,19 грн.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.04.2020 року №6, №6 винесених на підставі акту перевірки №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року, суд зазначає наступне.

Так, ГУ ДПС у Харківській області складено податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 7766,64 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 15533,27 грн. та податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, яким позивачу визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) -15534 грн.

Відповідно до п.185.1. ст.185 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;.

Згідно з п. 187.1, ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Контролюючим органом в акті перевірки зазначено, що позивачем протягом відповідних періодів 2017 - 2019 р.р. придбані товарно-матеріальні цінності на суму - 560426,08 грн., ПДВ - 112085,22 грн. Вказано, що вищезазначені ТМЦ на суму - 560426,08 грн., ПДВ - 112085,22 грн. в підприємницькій діяльності протягом 2017-2019 рр. не використовувалися та відсутні на залишках станом на 31.12.2019 року. Також, зазначено, що

на адресу позивача в період 01.01.2017 року - 31.12.2019 року контрагентами виписані податкові накладні на отримані ТМЦ у сумі 482759,67 грн., ПДВ - 96551,93 грн., які мають статус «реєстрацію зупинено», підприємцем податкові накладні, за якими реєстрацію зупинено, до складу податкового кредиту відповідних періодів не включалися.

Так, відповідач прийшов до висновку, що в порушення п.185.1 ст. 185, п. 187.1 а) ст.187, п. 198.5 ст. 198 ПКУ позивачем занижено податок на додану вартість на 15534 грн. в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку та застосовано штрафну санкцію на підставі п. 120-1.2 ст. 120, п. 201.1 ст.201 ПКУ за порушення порядку реєстрації податкових накладних.

Відповідно до п.198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно п. 201.1. ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120 ПК України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

Так, контролюючий орган прийшов до висновку про заниження позивачем податку на додану вартість на 15534 грн. в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку та необхідність застосування штрафної санкції.

Проте, податковим органом не визначено, які саме товарно-матеріальні цінності та у якого контрагента придбано позивачем, що унеможливлює визначення дійсності придбання та використання зазначених товарно-матеріальних цінностей в господарській діяльності.

Отже, суд приходить до висновку про не обґрунтованість формування суми податкових зобов`язань та штрафу в податкових повідомленнях-рішеннях від 24.04.2020 року №6, №6.

За таких обставин, податкові повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, №6 винесені на підставі акту перевірки №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.04.2020 року №6, №6, винесених на підставі акту №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року, суд зазначає наступне.

Так, ГУ ДПС у Харківській області складено податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 33312,69 грн. та податкове повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 2498,00 грн.

Згідно зі ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно з п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п.16-1 Підрозділу 10 Інші перехідні положення тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Згідно з поданими позивачем деклараціями про майновий стан та доходи за вказаний дохід склав 5118351,47 гривень в тому числі: 2017 рік (податкова декларація від 30.01.2018 №) - 1166007,36 грн., 2018 рік (податкова декларація від 21.01.2019 №) - 2871633,74 грн., 2019 рік (податкова декларація від 17.01.2020 №) - 1080710,37 грн.

Відповідно до стор.6 акту перевірки в ході перевірки зокрема було досліджено банківські виписки за 2017 - 2019 роки.

Згідно акту перевірки загальний оподатковуваний дохід позивача за 2017 - 2019 роки склав 5251578,43 грн.

Так, за результатами перевірки правильності та достовірності відображення у наданій звітності загального оподатковуваного доходу за 2017-2019 рр., з урахуванням даних банківських виписок встановлено заниження позивачем загального оподатковуваного доходу на 133226,96 грн., а саме за 2019 рік.

Крім того, позивачем в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, встановлено помилкове застосування річної суми авансових платежів в розмірі 1096,00 грн. Так, у графі 10.7 податкової декларації за 2017 рік вказана сума 384,42 грн., на підставі даних декларації підприємця необхідно було зазначити 1480,82 грн. та в податковій декларації за 2019 рік в графі 10.8 позивачем не зазначено податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в сумі 1573,30 грн.

Відповідно до п.п. 177.5.3, п.177.5, ст.177 ПК України остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб на підставі документального підтвердження факту його сплати.

Отже, в порушення підпункту 177.5.3 пункту 177.5 статті 177 ПКУ Позивачем занижено суми податку на доходи з фізичних осіб за 2017 рік - на 1096,00 грн., за 2019 рік - 1573,30 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.04.2020 року №6, №6, винесених на підставі акту №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6 від 24.04.2020 року винесеної на підставі акту №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року та рішення №6 від 24.04.2020 року винесеного на підставі акту №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року, суд зазначає наступне.

Так, ГУ ДПС у Харківській області складено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6 від 24.04.2020 року, якою позивачу визначено суму боргу зі сплати єдиного внеску у розмірі 26854,72 грн. та рішення №6 від 24.04.2020 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 4013,19 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

При цьому, згідно даних перевірки позивачем на протязі 2017-2019 років отримувався дохід (прибуток), отриманий від діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Так, перевіркою правильності нарахування єдиного внеску на суму доходу отриманого від його діяльності з урахуванням порушень викладених в пункті 2.1.2 та 2.5.3 акту перевірки, встановлено заниження позивачем ЄСВ на загальну суму 26854,72 грн., в тому числі за 2017 рік - на 6638,59 грн. та за 2019 рік - на 20216,13 грн. з урахуванням мінімальної та максимальної величин бази нарахування єдиного соціального внеску.

Разом з цим, вище встановлено заниження позивачем загального оподатковуваного доходу на 133226,96 грн. за 2019 рік.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6 від 24.04.2020 року винесеної на підставі акту №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року та рішення №6 від 24.04.2020 року винесеного на підставі акту №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (61057, Харківська обл., місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.04.2020 року №6, №6 винесені на підставі акту перевірки №647/20-40-33-06-07/ НОМЕР_1 від 05.03.2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (, 61057, м.Харків, вул. Пушкінська, 46) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 233 (двісті тридцять три) грн. 01 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 07.12.2020 року.