Справа № 400/2284/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 грудня 2020 р. № 400/2284/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши питання щодо закриття провадження в частині позовних вимог у адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів:Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, вул. Дружби Народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000; Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, вул. Дружби Народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000

третя особа:Южноукраїнський міський голова Пароконний Віктор Кирилович, вул. Дружби Народів, 48, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002

про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду від 05.08.2019,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом, що містив вимоги:

визнати протиправною бездіяльність Южноукраїнської міської ради Миколаївської області щодо невиконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі № 400/1793/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з 22.05.2019;

зобов`язати Южноукраїнську міську раду Миколаївської області виконати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі № 400/1793/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з 22.05.2019 шляхом прийняття відповідного рішення про це на пленарному засіданні сесії міської ради, встановивши Южноукраїнській міській раді Миколаївської області розумний строк, 3 робочих дні для виконання рішення суду в цій частині;

стягнути з Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 05.08.2019 і до дня постановлення рішення суду.

Також ОСОБА_1 просила допустити негайне виконання рішення суду про присудження виплати середнього заробітку за затримку виконання рішення суду за один місяць в сумі 58 327,06 грн. та встановити судовий контроль шляхом зобов`язання Южноукраїнської міської ради Миколаївської області протягом 7 робочих днів подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення.

Відповідачами позивач визначила Южноукраїнську міську раду Миколаївської області (надалі Рада або відповідач 1) та виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради Миколаївської області (надалі Виконком або відповідач 2); в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, ОСОБА_1 вказала Южноукраїнського міського голову Пароконного Віктора Кириловича (надалі третя особа).

Згідно з викладеним у позові, сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду за період з 05.08.2019 по 12.06.2020 (подання позовної заяви) складає 570 014,45 грн. з ПДФО.

До відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 09.07.2020, Рада додала копію рішення 64 сесії 7 скликання від 25.06.2020 № 1897 «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради» (надалі Рішення про поновлення, т. с. 1, ар. 210).

24.07.2020 позивач подала заяву про збільшення позовних вимог (надалі Заява про збільшення позовних вимог, т. с. 1, ар. 219-222), в якій (з урахуванням факту прийняття Радою Рішення про поновлення) вказала період, за який має бути стягнутий середній заробіток за затримку виконання рішення суду, - з 03.08.2019 по 25.06.2020. Також ОСОБА_1 зазначила, що з 12.06.2020 відбулось підвищення посадових окладів в органах місцевого самоврядування. В зв`язку з цим, позивач здійснила розрахунок суми, що має бути стягнута на її користь, поділивши загальний час затримки виконання рішення суду на 2 періоди: І з 03.08.2019 по 11.06.2020, ІІ з 12.06.2020 по 25.06.2020. Виходячи з цього, суму за первісним розрахунком (570 014,45 грн.) позивач зменшила до 567 363,22 грн. з ПДФО (за вирахуванням дня 12.06.2020). За період з 12.06.2020 по 25.06.2020, як зазначено у Заяві про збільшення позовних вимог, відповідач 2 має сплатити позивачу 33 074,51 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню, на думку позивача, складає 600 437,73 грн.

24.07.2020 позивач подала заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій вказала, що вона відмовляється від вимоги до відповідача 1 про зобов`язання Южноукраїнської міської ради Миколаївської області виконати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі № 400/1793/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з 22.05.2019 шляхом прийняття відповідного рішення про це на пленарному засіданні сесії міської ради, встановивши Южноукраїнській міській раді Миколаївської області розумний строк, 3 робочих дня для виконання рішення суду в цій частині (надалі Заява про відмову від частині позовних вимог, т. с. 1, ар. 255-258). В цій заяві ОСОБА_1 також зазначила, що вона не підтримує клопотання про встановлення судового контролю.

Крім того, у Заяві про відмову від частини позовних вимог ОСОБА_1 , з посиланням на зроблений нею у Заяві про збільшення позовних вимог розрахунок суми середнього заробітку за затримку виконання рішення суду (600 437,73 грн.) та факт виплати відповідачем 2 суми 174 681,60 грн., просила суд стягнути з Виконкому 425 756,13 грн.

28.07.2020 суд, за результатами розгляду заяв позивача, виніс ухвалу (т. с. 2, ар. 3-5) про розгляд позовних вимог:

про визнання протиправною бездіяльності Ради щодо невиконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі № 400/1793/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді;

про стягнення з Виконавчого комітету на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з 03.08.2019 по 25.06.2020 в сумі 425 756,13 грн. з ПДФО.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, зокрема, що Рада, яка незаконно звільнила позивача з посади, більше 10 місяців не виконує рішення суду, що свідчить про тривалу протиправну бездіяльність. Позивач зазначила, що ще у серпні 2019 вона звернулась до відповідача 1 із заявою про добровільне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді, проте Рада не поновила позивача ані у добровільному порядку, ані на виконання вимог державного виконавця. Ігнорування вимог державного виконавця потягнуло за собою накладення на відповідача 1 штрафу, а 06.11.2019 повідомлення державного виконавця про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України, було внесено Южноукраїнським відділенням поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як встановлено судом, 02.08.2019 Миколаївський окружний адміністративний суд у справі № 400/1793/19 за позовом ОСОБА_1 до Ради і до Виконкому, третя особа Южноукраїнській міський голова Пароконний Віктор Кирилович, ухвалив рішення (надалі Рішення у справі № 400/1793/19, т. с. 1, ар. 41-43), яким (з урахуванням ухвал від 08.08.2019 та від 11.09.2019, т. с. 1, ар. 44-45, 46), зокрема:

1. Визнав протиправним та скасував рішення Ради від 21.05.2019 № 1530 «Про звільнення керуючого справами виконавчого комітету ОСОБА_1 », ухвалене на пленарному засіданні 46-ї сесії 7 скликання.

2. Поновив ОСОБА_1 на посаді керуючого справами Виконкому з 22.05.2019.

3. Стягнув з Виконкому на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (за вирахуванням середнього заробітку за місяць, що підлягає негайному виконанню, 74 239,68 грн. 32 024,96 грн.) в сумі 42 214,20 грн.

4. Стягнув з Виконкому на користь ОСОБА_1 середній заробіток за один місяць в сумі 32 024,96 грн.

Як зазначено в ухвалі від 11.09.2019 (т. с. 1, ар. 46), часом вимушеного прогулу є період з 22.05.2019 по 02.08.2019, кількість робочих днів 51, середньоденна заробітна плата 1 455,68 грн.

02.08.2019 Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист про поновлення ОСОБА_1 на посаді (ар. с. 52).

Постановою від 26.03.2020 П`ятий апеляційний адміністративний суд Рішення у справі № 400/1793/19 залишив без змін ( т. с. 1 ар. 47-49).

Відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду.

Заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а Велика Палата Верховного Суду, зокрема вказала, що «… позивач, звертаючись з цим позовом, фактично просить суд зобов`язати Таїровську селищну раду та її Голову виконати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 березня 2008 року та додаткове рішення цього ж суду від 24 квітня 2008 року у цивільній справі № 2-802, відповідно до яких за позивачем було визнано право на отримання у власність земельної ділянки № НОМЕР_1 … та зобов`язано Таїровську селищну раду на черговій сесії після вступу рішення суду в законну силу прийняти рішення про вилучення з постійного користування ОК «ДК» Румб» зазначеної земельної ділянки та її передачу в порядку безоплатної приватизації ОСОБА_5 у приватну власність для обслуговування дачного будинку. Тобто, предметом спору в частині позовних вимог … є невиконання органом місцевого самоврядування судових рішень у цивільній справі … і намагання позивача в такий спосіб примусити … раду виконати ці судові рішення … Велика Палата дійшла висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відносити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішенні у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження. Подібна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18). Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду встановила, що не являється публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів спір в частині вимог про: визнання протиправною бездіяльності відповідачів; зобов`язання голови Таїровської селищної ради внести в порядок денний чергової сесії після вступу рішення суду в законну силу питання щодо прийняття рішення про передачу земельної ділянки … оскільки спірні правовідносини стосуються невиконання рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 березня 2008 року та додаткового рішення цього ж суду від 24 квітня 2008 року у цивільній справі № 2-802, а тому оскаржуване судове рішення у цій частині підлягає скасуванню, а провадження закриттю, оскільки такий спір не може біти вирішений в жодній юрисдикції …».

У постанові від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а Верховний Суд зазначив, що «… правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 267 до 15 грудня 2017 року, ст. 382 після 15 грудня 2017 року), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення … у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. З аналізу предмету спору у цій справі колегія суддів дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме постанови Донецького апеляційного адміністративного суду … від 22 серпня 2013 року у справі № 437/6851/13а. За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення. Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст. 267 КАС України (ст. 382 після 15 грудня 2017 року) пов`язує наявність підставі для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, він повинен був звертатись до суду в порядку ст. 267 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов. Підсумовуючи вище наведене, Суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом апеляційної інстанції оскаржуваного судового рішення і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції у справі про закриття провадження у справі …».

У зазначеній вище справі Київський апеляційний адміністративний суд закрив провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що була чинною до 15.12.2017). Згідно з цією нормою, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самим сторонами.

У постанові від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 Верховний Суд зазначив, що «… при розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішенні у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2017 у справі № 816/2016/17. З аналізу предмету спору у цій справі колегія суддів дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення … за вказаних обставин, колегія суддів зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення. Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 267 КАС України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення …».

Верховний Суд у цій справі дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно з цією нормою, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самим сторонами, про то самий предмет і з тих самих підстав.

Такого висновку Верховний Суду дійшов і за результатами розгляду справи № 802/1933/18-а (постанова від 21.11.2019).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про закриття на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справі в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача 1.

На підставі вишенаведеного та керуючись статтями 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання бездіяльності Южноукраїнської міської ради Миколаївської області щодо невиконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 у справі № 400/1793/19 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючого справами Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області з 22.05.2019.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна