Справа № 400/1974/20
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1974/20
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Первомайської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2020 року публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (надалі позивач, ПАТ «Укртелеком») звернулось до суду з адміністративним позовом до Первомайської міської ради (надалі відповідач), в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Первомайської міської ради від 20.12.2019 року №15 «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.12.2015 року №3 «Про затвердження міських Програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися в 2016-2020 роках».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, спірне рішення прийнято з порушенням законодавства України, в частині невиконання відповідачем зобов`язань щодо відшкодування витрат позивача за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення, що порушує законні права та інтереси позивача.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Первомайська міська рада 17.12.2015 року прийняла рішення №3 «Про затвердження міських програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватись в 2016-2020рр.»

20.12.2019 року Первомайська міська рада прийняла рішення №15 «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.12.2015 року №3 «Про затвердження міських програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватись в 2016-2020рр.», яким з 01.01.2020 року виключено додаток 11 до рішення міської ради №3 від 17.12.2015 року «Програма надання пільг на послуги зв`язку окремим категоріям громадян міста Первомайська на 2016-2020 роки, яка фінансується з міського бюджету», яка затверджена рішенням міської ради від 28.01.2016 року №28 «Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради №3 від 17.12.2015 року «Про затвердження міських програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватись в 2016-2020рр.»

Предметом спору у даній справі є вищезазначене рішення Первомайської міської ради від 20.12.2019 року №15 «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.12.2015 року №3 «Про затвердження міських Програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися в 2016-2020 роках».

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що жодною законодавчою нормою не передбачено зобов`язання Первомайської міської ради, як органу місцевого самоврядування, відшкодовувати ПАТ «Укртелеком» витрати за надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян за відсутністю договірних відносин.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Частиною 3 ст.63 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пільги з оплати послуг зв`язку для певних категорій громадян передбачені законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», «Про жертви нацистських переслідувань», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус», «Про охорону дитинства».

До 2017 року витрати на надання пільг з оплати послуг зв`язку фінансувались за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам відповідно до ч.5 ст.102 Бюджетного кодексу України, в редакції, яка була чинною до 01.01.2017 року.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання такої пільги до 2017 року був передбачений «Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року №256 (надалі - Порядок №256) в редакції, яка була чинною до 21.06.2017 року.

В подальшому Законом України від 20.12.2016 року №1789-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України» були внесені зміни до Бюджетного кодексу України, якими частину 5 ст.102 цього кодексу виключено, а частину першу статті 91 доповнено пунктом 20-4, відповідно до якого пільги з послуг зв`язку віднесені до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів.

Ці зміни набули чинності з 01.01.2017 року і є діючими на даний час.

Стаття 91 Бюджетного кодексу України встановлює перелік видів видатків на програми місцевого значення, які здійснюються з місцевих бюджетів відповідно до пункту 3 частини першої статті 82 та частини другої статті 83 цього Кодексу.

Згідно з частиною 7 статті 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» такі видатки місцевих бюджетів визначаються як видатки, пов`язані з виконанням власних повноважень місцевого самоврядування. Вони фінансуються за рахунок доходів, визначених статтею 69 Бюджетного кодексу (ця стаття визначає перелік доходів місцевих бюджетів, що не враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, тобто спрямовуються на забезпечення виконання власних повноважень органів самоврядування). Тому обсяг цих видатків не враховується при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, що надаються місцевим бюджетам з інших бюджетів.

Відповідно до принципу самостійності бюджетів та частини другої статті 85 Бюджетного кодексу, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи відповідних місцевих рад, сільські голови (якщо відповідні виконавчі органи не створені згідно із законом) зобов`язані забезпечити здійснення видатків, визначених пунктами 2 і 3 частини першої статті 82 цього Кодексу, з відповідних місцевих бюджетів з додержанням розподілу цих видатків між бюджетами, визначеного статтями 88 - 91 цього Кодексу та законом про Державний бюджет України.

При цьому нормами Бюджетного кодексу забороняється планувати та здійснювати видатки, не віднесені до місцевих бюджетів цим Кодексом, а також здійснювати впродовж бюджетного періоду видатки на функціонування бюджетних установ одночасно з різних бюджетів, крім випадків, коли такі видатки здійснюються за рішенням відповідної місцевої ради за рахунок вільного залишку бюджетних коштів або перевиконання дохідної частини загального фонду місцевого бюджету за умови відсутності заборгованості такого бюджету за захищеними статтями видатків протягом року на будь-яку дату.

Внаслідок віднесення Бюджетним кодексом України з 01.01.2017 року витрат на пільги з послуг зв`язку до видатків місцевих бюджетів Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова від 21.06.2017 року №426 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256», якою з Порядку №256 були виключені пільги з послуг зв`язку з переліку видатків місцевих бюджетів, які фінансуються за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року №256, якою затверджений Порядок №256, втратила чинність з 24.12.2019 року внаслідок прийняття Постанови КМУ від 24.12.2019 року №1101 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», якою затверджений «Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати деяких видів допомог, компенсацій, грошового забезпечення та оплати послуг окремим категоріям населення».

Однак і цим порядком також не передбачена компенсація витрат на пільги з послуг зв`язку за рахунок коштів державного бюджету.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з 01.01.2017 року бюджетне законодавство України відносить витрати на пільги з послуг зв`язку до видатків місцевих бюджетів і не передбачає механізму компенсації таких витрат за рахунок коштів державного бюджету.

З цих підстав колегія суддів вважає помилковими твердження відповідача про те, що питання встановлення та здійснення видатків на пільги з послуг зв`язку є дискреційними повноваженнями, оскільки з 01.01.2017 року бюджетне законодавство чітко відносить такі витрати до видатків місцевих бюджетів, що фактично виключає для відповідача альтернативу у можливості відмовитися від таких витрат.

Також колегія суддів відхиляє і посилання відповідача на не укладення із позивачем відповідного договору про надання телекомунікаційних послуг на період 2019-2020 років, оскільки це не звільняє відповідача від обов`язку фінансування видатків на пільги з послуг зв`язку, а наявний між позивачем та відповідачем спір щодо розміру таких видатків, який став причиною не укладення між сторонами договору про надання телекомунікаційних послуг на період 2019-2020 років, є суто господарським спором, вирішення якого повинно здійснюватися відповідно до господарського (цивільного) та господарсько-процесуального законодавства.

Враховуючи вищенаведене, колегія судів приходить до висновку, що прийняття відповідачем спірного рішення здійснено з порушенням пункту 20-4 частини першої статті 91 Бюджетного кодексу України, внаслідок чого на території Первомайської міської ради Миколаївської області фактично припиняється фінансування за рахунок місцевого бюджету витрат на пільги з послуг зв`язку, що ставить під загрозу надання соціального захисту певним категоріям громадян на території цієї ради.

Одночасно таке рішення порушує також права та інтереси позивача, на якого частиною 3 ст.63 Закону України «Про телекомунікації» безпосередньо покладений обов`язок надати пільги з послуг зв`язку ти споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з оплати таких послуг.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору невірно були застосовані норми матеріального права, що призвело до прийняття помилкового рішення.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, а рішення Первомайської міської ради від 20.12.2019 року №15 «Про внесення змін до рішення міської ради від 17.12.2015 року №3 «Про затвердження міських Програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися в 2016-2020 роках» протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно зі ч.1, ч.6 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що за подачу позовної заяви позивачем було сплачено 2102,00 грн. (платіжне доручення №2206 від 19.05.2020 року), за подачу апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 3153,00 грн. (платіжне доручення №4936 від 13.10.2020 року), тому поверненню підлягають грошові кошти у розмірі 5255,00 грн..

Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

Визнати протиправним та скасувати рішення Первомайської міської ради від 20 грудня 2019 року №15 «Про внесення змін до рішення міської ради від 17 грудня 2015 року №3 «Про затвердження міських Програм соціального захисту населення, які будуть фінансуватися в 2016-2020 роках».

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (код за ) з Первомайської міської ради Миколаївської області (код за ) судові витрати в сумі 5255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.