Справа № 280/6859/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 листопада 2020 року о/об 17 год. 30 хв.Справа № 280/6859/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

до Приморського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (72102, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Морська, буд.64; )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 (надалі позивач) до Приморського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (надалі відповідач, Приморський РС УДМС України в Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність Приморського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, щодо видачі її дочці - ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 за №2503-ХІІ; 2) зобов`язати Приморський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області оформити та видати її дочці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 за №2503-ХІІ.

У позові зазначено, що ОСОБА_2 особисто 08.08.2020 звернулася до Приморського районного сектору УДМС України в Запорізькій області із заявою про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки з можливістю вклеювання фотографії вх.№К-6/6/2337-20, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей про неї до Єдиного державного демографічного реєстру. Ця заява мотивована тим, що через свої релігійні переконання вона відмовляється від присвоєння цифрового ідентифікатора особистості у виді унікального номера запису в реєстрі, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в Єдиному державному демографічному реєстрі. При зверненні до відповідача було надано перелік документів, який відповідає вимогам п.1 розділу III «Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 за №456, в якому вказано: «Для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає: заяву; рішення суду; свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували (в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України); дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см.; б) довідку про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання особи». Але ОСОБА_2 не в змозі була надати рішення суду, тому що не отримала від відповідача відмови та не звернулася за захистом своїх прав до суду. Листом відповідача від 03.09.2020 за №К-6/6/2337-20/2337/7267-20 відмовлено у надані адміністративної послуги в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994р. Відповідач визначив як підставу відмови: «у зв`язку із відсутністю в пакеті документів необхідних для оформлення й видачі паспорта відповідного рішення суду». Тобто, відповідачем визначена підстава відмови і вказана умова отримання адміністративної послуги - звернення до Відділу з відповідним рішенням суду. Інших підстав відмови оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994р. відповідач у відмові не вказав.

Позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що 08.08.2020 мати позивача та позивач особисто звертався до відповідача із заявою щодо видачі паспорта у формі книжечки неповнолітній ОСОБА_2 . 03.09.2020 відповідачем відмовлено у оформленні та видачі паспорта громадянина України на підставі розділу IX «Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 за №456 (надалі за текстом відзиву на позов - Тимчасовий порядок №456). Відповідно до п.5 ч.1 розділу IX Тимчасового порядку №456 рішення про відмову в оформлені та видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки) - особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта. Також повідомлялось, що, заявник має право повторно звернутися до територіального підрозділу ДМС в разі зміни або усунення обставин, через які йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта. Відповідач вважає, що відмовляючи діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах наданих повноважень.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 05.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 02.11.2020 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02.11.2020 ухвалою суду відкладено розгляд справи та призначено судове засідання на 30.11.2020.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 звернулася 08.08.2020 до Приморського РС УДМС України в Запорізькій області із заявою про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки та ненадання згоди на обробку персональних даних. До вказаної заяви було додано: дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см. для оформлення бланку паспорту громадянина України; оригінал та копія свідоцтва про народження НОМЕР_1 ; оригінал та копія паспорта (серія НОМЕР_2 ) матері - ОСОБА_1 ; оригінал та копія довідки про реєстрацію за місцем проживання.

На вказану заяву відповідачем надано відповідь від 03.09.2020 за №К-6/6/2337-20/2337/7267-20, в якій зазначено, що: «…Згідно пунктів 1-8 частини 1 розділу III Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Тимчасовий порядок №456), затвердженого Наказом МВС від 06.06.2019 №456, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 року №620/33591 для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає: 1.Заяву про видачу паспорта; 2.Рішення суду; 3.Свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; 4.Оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України); 4.Дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; 5.Довідку про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання; 6.Довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 7.Посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб). До заяви про видачу паспорта громадянина України від 10.01.2020 року Вами було надано: 1.Свідоцтво про народження; 2.Оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків, що на момент народження особи перебували у громадянстві України - паспорти батьків; 3.Дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; 4.Довідку, видану Гюнівською сільською радою Приморського району Запорізької області №577 від 07.08.2020 року - про місце проживання заявника. Частиною 1 розділу IX Тимчасового порядку №456 передбачено: Територіальний підрозділ ДМС відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт, який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього, непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи. Враховуючи вищевикладене, Приморським РС УДМС України в Запорізькій області прийнято рішення про відмову Вам в оформленні паспорта громадянина України зразка 1994 року у формі книжечки, у зв`язку із відсутністю в пакеті документів необхідних для оформлення й видачі паспорта відповідного рішення суду. Відповідно п.2 розділу IX Тимчасового порядку №456 Ви маєте право повторно звернутися до територіального підрозділу ДМС в разі зміни або усунення обставин, через які йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта. Дане рішення може бути оскаржене Вами у порядку встановленому законодавством. …».

За матеріалами справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є віруючими людьми та мають певні релігійні переконання.

Позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наведеного вище та через наступне.

1. Як зазначено у преамбулі Закону України №5492-VI від 20.11.2012 «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», цей Закон визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до пп.«а» п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч.1 ст.21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»).

Відповідно до п.3 «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого 26.06.1992 Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

У той же час, п.3 постанови Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» установлено, що прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016р. припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016р., є чинним протягом строку, на який його було видано. Вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюються відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою. Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Як зазначено у п.2, п.3 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина Україн», затвердженого 25.03.2015 постановою Кабінету Міністрів України №302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 за №745), паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт.

У п.6 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина Україн», затвердженого 25.03.2015 постановою Кабінету Міністрів України №302, зазначено: «6. Обмін паспорта здійснюється у разі: … 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням)».

Відповідно до п.1 розділу ІІІ «Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України», затвердженого 06.06.2019 наказом Міністерства внутрішніх справ України №456, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за №620/33591, для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; 4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України; 5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб). (…).

Відтак, на момент розгляду справи судом існують чинні нормативно-правові акти, які надають можливість відповідачу (який заперечує проти позовних вимог) видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України зразка 1994 року (та припинити у зв`язку з цим спір у суді).

2. Надаючи правову оцінку доводам позивача стосовно протиправного втручання в його особисте духовне життя, посягання на право на свободу віросповідання, закріплене у ст.35 Конституції України суд виходить з того, що у ст.4 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» зазначено, що громадяни України є рівними перед законом і мають рівні права в усіх галузях економічного, політичного, соціального і культурного життя незалежно від їх ставлення до релігії. В офіційних документах ставлення громадянина до релігії не вказується. Будь-яке пряме чи непряме обмеження прав, встановлення прямих чи непрямих переваг громадян залежно від їх ставлення до релігії, так само як і розпалювання пов`язаних з цим ворожнечі й ненависті чи ображання почуттів громадян, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом.

Як зазначено у ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У ст.32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Звідси, позивач може реалізовувати своє право на свободу совісті лише в межах, передбачених ст.35 Конституції України, Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації» та інших нормативно-правових актів України.

У ст.8 «Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних», ратифікованій 06.07.2010 Законом України №2438-VI, зазначено: «Будь-якій особі надається можливість: a) з`ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; b) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; c) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у статтях 5 і 6 цієї Конвенції; …».

Як зазначено у ч.1 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних», мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Первинними джерелами відомостей про фізичну особу є: видані на її ім`я документи; підписані нею документи; відомості, які особа надає про себе (ч.4 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних»).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством (ч.5 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних»).

Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч.6 ст.6 Закону України «Про захист персональних даних»).

Згідно п.5 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист персональних даних» підставами для обробки персональних даних є: необхідність виконання обов`язку володільця персональних даних, який передбачений законом.

Так, абз.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» зазначена мета обробки персональних даних у Єдиному державному демографічному реєстрі: ідентифікація особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів.

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Водночас, нормами права не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює порушення конституційних прав такої особи.

Відтак, реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу використання традиційних методів ідентифікації особи (за фотознімком у паспорті).

Тобто, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, законодавством не передбачено.

«Положенням про паспорт громадянина України», затвердженим 26.06.1992 Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ, не передбачено необхідності наявності будь-яких судових рішень про зобов`язання органів Державної міграційної служби України щодо оформлення або видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.

Суд приймає до уваги довід позивача, що наявність правової колізії між нормативними актами не повинна порушувати права громадянина в у спірній ситуації повинен застосовуватись нормативний акт, який найбільш повно сприяє реалізації саме прав громадянина. Таким у даному випадку є «Положення про паспорт громадянина України», затверджене 26.06.1992 Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ.

З матеріалів справи вбачається, що з боку відповідача відсутня бездіяльність, оскільки відмова у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, є дією.

Оскільки дії відповідача розглядаються як дії держави в цілому і такі дії порушують основоположні права, свободи громадян, то вони визнаються протиправними.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Згідно з п.3 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд враховує те, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникав би необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Як зазначено у ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У ч.2 ст.9 КАС України зазначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відтак, з огляду на приписи ст.ст.9, 245 АС України, суд вважає, що права позивача, ОСОБА_2 будуть поновлені, а інтереси захищеними якщо буде визнано протиправною відмову відповідача у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого 26.06.1992 Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ, та буде зобов`язано відповідача оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого 26.06.1992 Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ.

Аналогічне застосування норм права відображено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.04.2020 у справі №280/2826/19 (адміністративне провадження № К/9901/36047/19).

Також, судом прийнято до уваги правову позицію викладену Великою Палатою Верховного Суду 19.09.2018 у постанові по зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вищезазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Приморського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (72102, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Морська, буд.64; ) у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого 26.06.1992 Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ.

Зобов`язати Приморський районний сектор Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області (72102, Запорізька область, м.Приморськ, вул.Морська, буд.64; ) оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого 26.06.1992 Постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ.

В іншій частині позову відмовити.

У стягненні на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 03.12.2020.

Суддя О.О. Прасов