Справа № 300/1324/20
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"30" листопада 2020 р. Справа № 300/1324/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Хорта А.Р.,
представника позивача та третьої особи Джугана М.Я.,
представника відповідача Гуменюк І.В.,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Бреславської М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області,
до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління в Калуському районі та місті Калуші Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Саварини Галини Ярославівни,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області та ОСОБА_2 ,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Калуську міську раду та Комунальне підприємство Земельно-кадастрове госпрозрахункове бюро Калуської міської ради,
про визнання протиправними дій, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, -
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою від 01.07.2020 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та залучив до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Калуську міську раду та Комунальне підприємство Земельно-кадастрове госпрозрахункове бюро Калуської міської ради.
24.07.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло пояснення Калуської міської ради щодо позову. Повідомлено суд, що згідно договору на право тимчасового користування землею від 08.04.1997 земельна ділянка площею 0,006 га в АДРЕСА_1 надана ОСОБА_1 на умовах короткострокового користування для городництва. Позивач не надала іншого договору на підтвердження продовження строку користування земельною ділянкою в АДРЕСА_1 . Вказані обставини свідчать про помилковість доводів позивача, що її право тимчасового користування на земельну ділянку площею 0,06 га в районі АДРЕСА_1 не втрачено і є дійсним.
24.07.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, в якій ОСОБА_1 просила суд залучити до участі у справі як співвідповідача державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління в Калуському районі та місті Калуші Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Саварину Галину Ярославівну.
Ухвалою від 25.08.2020 залучено державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління в Калуському районі та місті Калуші Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Саварину Галину Ярославівну як співвідповідача в справі № 300/1324/20, а також залучено Службу автомобільних доріг в Івано-Франківській області до участі в справі № 300/1324/20 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.
Ухвалою від 01.10.2020 залучено ОСОБА_2 до участі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.
Вирішуючи питання про юрисдикцію розгляду цього спору, суд звертає увагу на правові висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду:
- «… критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до статті 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.
У пункті 7 частини першої статті 3 КАС України в наведеній вище редакції визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Водночас помилковим є застосування статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.
До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. […]
Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення […], не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.
Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.
[…] Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис» (постанова по справі № 823/2042/16 від 04.09.2018);
- наявність права власності, інших речових прав третіх осіб на земельні ділянки, стосовно яких позивачем заявлені вимоги до суб`єктів владних повноважень щодо незаконності їх дій чи бездіяльності, унеможливлює розгляд справи як публічно правового спору судами адміністративної юрисдикції (постанови від 21.03.2018 у справі № 809/1946/15 (провадження № 11-95апп18), № 184/2470/13-а (провадження № 11-154апп18).
Аналіз практики Великої Палати Верховного Суду з питань юрисдикції дозволяє зробити висновок, що відповідачем у справі має бути саме та особа, з якою дійсно існує юридичний спір (державний реєстратор не претендує на майно, з приводу якого він вчиняє реєстраційні дії за заявою певної особи; саме ця особа, заявник, готує і подає для здійснення реєстраційної дії відповідний пакет документів). Очевидно, що Велика Палата Верховного Суду при визначенні юрисдикції суду прагне запобігти ситуаціям штучного створення преюдиції чи ситуаціям, коли для вирішення одного спору потрібно ініціювати два і більше процесів у судах різних юрисдикцій. Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду потрібно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення це означає, що обраний спосіб захисту (який часто зумовлений обмеженнями, що діють у певній юрисдикції) є неефективним.
Судом встановлено, що згідно договору на право тимчасового користування землею від 08.04.1997 земельна ділянка площею 0,006 га в АДРЕСА_1 надана ОСОБА_1 на умовах короткострокового користування для городництва.
На підставі рішення Калуської міської ради від 30.04.2020 № 3119 Комунальне підприємство Земельно-кадастрове госпрозрахункове бюро Калуської міської ради провело інвентаризацію земельної ділянки та виготовило технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки в АДРЕСА_1 .
Рішення Калуської міської ради від 25.06.2020 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності площею 0,3292га, кадастровий номер :42:006:0078, розташовану в АДРЕСА_1

07.07.2020 проведено державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,3292 га, кадастровий номер :42:006:0078, на підставі рішення Калуської міської ради від 25.06.2020 № 3281, власник Калуська міська рада.

ОСОБА_1 звернувшись з цим позовом до суду, в позовній заяві вважає, що оскарженими діями та рішенням відповідачів порушено її право користування на земельну ділянку площею 0,06 га, що входить до складу земельної ділянки площею 0,3292 га, кадастровий номер :42:006:0078, яке є чинним та не припинено в установленому законом порядку.

Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду в контексті спірних правовідносин, суд враховує, що фактично у цій справі ставиться питання щодо вирішення спору про наявність права користування та права власності на земельну ділянку площею 0,06 га, яка входить до складу земельної ділянки площею 0,3292 га, кадастровий номер :42:006:0078.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що фактично у цій справі розглядається спір між ОСОБА_1 та Калуською міською радою, щодо речових прав на частину земельної ділянки кадастровий номер :42:006:0078. Таким чином, цей спір є цивільно-правовим та з огляду на суб`єктний склад учасників спору підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі № 300/1324/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління в Калуському районі та місті Калуші Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Саварини Галини Ярославівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Калуську міську раду та Комунальне підприємство Земельно-кадастрове госпрозрахункове бюро Калуської міської ради, про визнання протиправними дій, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Щодо розподілу судових витрат, то суд звертає увагу на таке.

Частиною 6 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Відповідно до частини 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Сторонами не подано доказів понесення судових витрат у справі, окрім сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви згідно квитанції № 89 від 25.06.2019 року в розмірі 840,80 грн.

Таким чином, в суду відсутні підстави для розподілу судових витрат у справі на час постановлення цієї ухвали.

Щодо повернення судового збору за подання позовної заяви, то вказане питання, з огляду на зазначену вище норму закону, може бути вирішено судом лише за клопотанням особи, яка його сплатила. Таке клопотання позивачем не подано. Однак суд вважає за доцільне роз`яснити позивачу, що він не позбавлений права подати таке клопотання після отримання ухвали про закриття провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 238, частиною 2 статті 238, статтями 256, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління в Калуському районі та місті Калуші Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Саварини Галини Ярославівни, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба автомобільних доріг в Івано-Франківській області та ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Калуську міську раду та Комунальне підприємство Земельно-кадастрове госпрозрахункове бюро Калуської міської ради, про визнання протиправними дій, визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

2. Роз`яснити позивачу, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

3. Повідомити позивача, що повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Боршовський Т.І.

Ухвала складена в повному обсязі 07.12.2020 року.