Справа № 440/2173/20
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 р. Справа № 440/2173/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 року (суддя Супрун Є.Б., м. Полтава) по справі № 440/2173/20

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Держпраці у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Полтавській області (далі по тексту також - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати припис про усунення виявлених порушень №ПЛ14835/1836/АВ/П, винесений 19.02.2020 інспектором праці Управління Держпраці у Полавській області Рогізною Людмилою Миколаївною на підставі акту інспекційного відвідування №ПЛ14835/1836/АВ від 19.02.2020.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач протиправно та безпідставно вимагає від позивача усунути порушення щодо допущення працівника до робіт без належного оформлення трудових відносин, оскільки спірний припис прийнято відповідачем із суттєвими порушеннями законодавчо визначеної процедури, без з`ясування усіх обставин, що призвело до помилкового висновку про порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 по справі № 440/2173/20 позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Держпраці у Полтавській області (вул. Пушкіна, 119, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування припису залишено без задоволення.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 по справі № 440/2173/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що постанова Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.04.2020 року у справі № 537/749/20 на час ухвалення судового рішення Полтавським окружним адміністративним судом законної сили не набрала, а тому не може бути прийнята судом беззаперечним доказом вчинення порушення чинного законодавства у сфері регулювання трудових відносин. Вказує, що ОСОБА_2 не працює в кіоску, а перебувала там як представник ФОП ОСОБА_3 , про що надано відповідну довіреність, що також видно на доданому до відзиву записі відеофіксації інспекційного відвідування. Жодних доказів на підтвердження факту здійснення вказаною особою обов`язків продавця не надано.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець 04.04.2016, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вчинено запис за № 2 003184. Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є: 47.81 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами (а.с. 24-25).

В рамках здійснення зареєстрованих видів економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 провадить власну підприємницьку діяльність, яка пов`язана з роздрібною торгівлею в павільйоні «Сигарети» на території ринку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що по АДРЕСА_2 .

На виконання доручення Прем`єр-міністра України О. Гончарука від 22.01.2020 №2313/0/1-20 про вжиття заходів щодо детінізації зайнятості у сфері торгівлі товарами та послугами, окремим дорученням тво голови Державної служби України з питань праці від 06.02.2020 №Д-69/1/3.1-20 головні управління Держпраці в областях зобов`язано разом з органами місцевого самоврядування, яким делеговані повноваження здійснення контролю за додержанням законодавства про праці та зайнятість населення, із залученням Державної податкової служби, Пенсійного фонду, Державної служби зайнятості, Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та місцевих державних адміністрацій здійснювати з 10.02.2020 заходи державного нагляду (контролю) у суб`єктів господарювання, які мають невідповідність орієнтованої кількості працівників, встановлених у ході інформаційно-роз`яснювальних заходів, до даних Реєстру застрахованих осіб і у яких відсутня позитивна динаміка щодо оформлення трудових відносин з найманими працівниками після проведених заходів (а.с. 47).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (надалі - Порядок №823).

Відповідно до підпункту 8 пункту 5 Порядку №823, підставою для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, доручення Прем`єр-міністра України.

На підставі цього начальником Управління С.Щербак був виданий наказ №23П від 07.02.2020, яким доручено заступнику начальника відділу з питань гігієни та експертизи умов праці Л.Рогізній провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю у діяльності ФОП ОСОБА_1 (а.с. 46).

Згідно з приписами пункту 2 Порядку №823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

З метою проведення інспекційного відвідування посадовою особою Управління Держпраці у Полтавській області на підставі направлення на проведення заходу державного контролю від 07.02.2020 №194 (а.с. 45) 19.02.2020 був здійснений вихід за місцем здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході інспекційного відвідування зафіксовані наступні обставини.

«10.02.2020 під час виходу на місце здійснення діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 (ринок «Крюківчанка») на робочому місці в павільйоні "Сигарети" знаходилась ОСОБА_2 , яка в письмовому поясненні зазначила, що підміняє працівника ОСОБА_4 , яка захворіла, пів дня, з 11:00 до 16:00 години. Трудового договору не має. Пояснення написано власноручно ОСОБА_2 10.02.2020, що засвідчено її підписом.

Отже, врахувавши факт виходу на місце здійснення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 ) 10.02.2020, опрацювавши пояснення та зробивши аналіз встановлено, що на момент проведення інспекційного відвідування ОСОБА_5 була допущена до виконання робіт без належного оформлення трудових відносин.».

За результатами інспекційного відвідування був складений акт інспекційного відвідування від 19.02.2020 №ПЛ14835/1836/АВ (а.с. 48-55) та припис про усунення виявлених порушень від 19.02.2020 №ПЛ514835/1836/АВ/П (а.с. 57), яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 забезпечити дотримання вимог статей щодо укладення трудового договору та подачі повідомлення до ДФС про прийняття працівника до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором до 03.03.2020, які ОСОБА_1 отримала для ознайомлення 19.02.2020, про що зазначила в акті та приписі.

Не погодившись з правомірністю прийнятих відповідачем рішень, позивач 24.02.2020 направила заперечення на акт інспекційного відвідування, на які Управлінням надано відповідь від 05.03.2020 №03-12/2223 щодо встановленого під час інспекційного відвідування фактичного допуску до роботи працівника без укладення трудового договору в порушення вимог ст. 24 КЗпП України (а.с. 22).

Крім того, ОСОБА_1 26.02.2020 направила заяву про скасування припису про усунення виявлених порушень №ПЛ514835/1836/АВ/П (а.с. 20), за наслідками розгляду якої листом від 27.03.2020 №03-12/2888 вказано про відсутність підстав для скасування припису (а.с. 23).

Не погодившись із правомірністю припису, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено вимоги ст. 24 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, підставою для прийняття оскаржуваного припису слугував висновок відповідача про допущення гр. ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням вимог частини третьої статті 24 КЗпП України.

Згідно зі ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (надалі і до цього - КЗпП України).

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з частиною 3 статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За визначенням ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з частиною 1 статті 23 Кодексу законів про працю України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до частини 1 статті 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Отже, діяльність працівника в рамках трудового договору характеризується наступними правовими ознаками: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); не на свій страх і ризик, а шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Вказані ознаки трудового договору витікають як зі статей КЗпП України, так і з спеціальних законів, що регулюють трудові відносини (зокрема Закону України "Про відпустки", Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про колективні договори і угоди", Закону України "Про охорону праці").

Як вбачається з матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги частини третьої статті 24 КЗпП України, оскільки під час проведення інспекційного відвідування відповідачем встановлено факт допуску гр. ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин в павільйоні «Сигарети», що належить позивачу.

На підтвердження своїх тверджень відповідачем надано відеозапис фіксування ходу інспекційного відвідування 10.02.2020.

Як вбачається з відеозапису, під час проведення інспекційного відвідування павільйону «Сигарети», що належить позивачу, інспекторами був виявлений факт перебування у приміщенні кіоску гр. ОСОБА_2 , яка представилася донькою ОСОБА_1 . В усній розмові вона повідомила, що підміняє оформленого працівника ОСОБА_4 , якій напередодні стало зле. Додала, що підміняє її з 11:00 до 16:00 години. Надавши перевіряючим запитувані документи, що стосуються державної реєстрації ФОП, пояснила, що трудовий договір у неї з власником відсутній, оскільки вона є лише представником ОСОБА_1 за довіреністю, веде її справи, а в даний момент замінює хворого продавця кіоску.

Після чого, ОСОБА_2 надала письмові пояснення, у яких підтвердила вищезазначені обставини (а.с. 56).

Крім того, колегія суддів зауважує, що з відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 пояснила, що не працює та знаходиться в павільйоні по дорученню (14:06:24 год.). Проте, пізніше остання підтвердила, що вийшла підмінити продавця ОСОБА_4 (14:07:50 год.) та працює за дорученням (14:10 год.).

Таким чином, факт виконання ОСОБА_2 трудових обов`язків, що пов`язані із господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 , підтверджено наданими відповідачем до суду першої інстанції доказами .

Вищевикладене свідчить про допущення до роботи ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України щодо допуску до роботи працівників без укладення трудового договору.

Доводи позивача про те, що постанова Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.04.2020 року у справі № 537/749/20 на час ухвалення судового рішення Полтавським окружним адміністративним судом законної сили не набрала, а тому не може бути прийнята судом беззаперечним доказом вчинення порушення чинного законодавства у сфері регулювання трудових відносин, не спростовують висновків суду, оскільки факт порушення позивачем вимог частини третьої статті 24 КЗпП України підтверджено наявними у даній справі доказами.

За таких обставин, доводи позивача щодо незаконності припису про усунення виявлених порушень від 19.02.2020 №ПЛ514835/1836/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 забезпечити дотримання вимог статей щодо укладення трудового договору та подачі повідомлення до ДФС про прийняття працівника до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором до 03.03.2020 колегія суддів вважає необґрунтованими.

Обставини наявності довіреності від 07.04.2016, виданої ФОП ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , висновків суду не спростовують, оскільки сама по собі довіреність з будь-яким обсягом повноважень не може свідчити про наявність права у довіреної особи на виконання робіт за трудовим договором з огляду на особливий порядок оформлення трудових відносин, що передбачений чинним законодавством.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт допущення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до роботи ОСОБА_2 без укладення трудового договору та подачі повідомлення до ДФС про прийняття працівника до початку його роботи за укладеним трудовим договором, а отже, порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України.

Таким чином, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини та беручи до уваги вищенаведені норми матеріального права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на результат апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст. 242, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 по справі № 440/2173/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова