Справа № 638/14028/18
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/200/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області, інспектору взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Кривцун Олександра Олександровича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить визнати протиправними дії інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Кривцун Олександра Олександровича при складанні постанови серії НК № 368012 від 04.09.2018 року; скасувати постанову НК № 368012 від 04.09.2018 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що правил дорожнього руху не порушував, в постанові зазначені недостовірні відомості, в постанові відсутні посилання на технічні засоби, якими зафіксований факт порушення.

В судове засіданні сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, позивач надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, відповідачі причин неявки не повідомили, відзиву або клопотань з процесуальних питань по справі не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно постанови серії НК №368012 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Toyota Camry номерний знак НОМЕР_1 04.09.2018 року о 22 год. 10 хв. у м.Харкові по вул.Ахсарова, 7 не дотримався вимог дорожньої розмітки, перетнув суцільну подвійну горизонтальну розмітку, чим порушив вимоги п.8.5.1 ПДР України, накладено штраф у розмірі 255 грн.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П.8.1 Правил визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п.8.2 Правил дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відповідно до п.8.5.1 Правил горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Статтею 72 КАС України визначено, щодоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення,а також не містить посилань на будь-які докази, враховані при винесенні цієї постанови, відсутні відомості про роз`яснення позивачу її прав та обов`язки, розглянуто клопотання в разі їх наявності. Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин зазначених в постанові від 04.09.2018 року.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення адміністративного позову, в частині скасування постанови та закриття провадження по справі.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача, пов`язаних із винесенням оскаржуваної постанови суд зазначає наступне.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853) ( далі Інструкція № 1395).

Пунктом 4 Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст. 122 КУпАП.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що чинним законодавством передбачено право відповідача розглядати справи про адміністративні правопорушення та за результатами їх розгляду виносити постанови, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області, інспектору взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Кривцун Олександра Олександровича про скасування постанови- задовольнити частково.

Скасувати постанову серії НК №368012 від 04.09.2018 року про про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.122 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий