Справа № 310/1665/20(2-а310/41/20)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 310/1665/20(2-а310/41/20)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби

на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2020 року (суддя Мариніна О.В., м. Бердянськ) у справі № 310/1665/20 (2-а310/41/20)

за позовом ОСОБА_1

до Запорізької митниці ДФС (правонаступник Дніпровська митниця Держмитслужби)

про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Запорізької митниці в справі про порушення митних правил від 09.10.2019 № 0109/11200/19.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15.05.2020 позовні вимоги задоволено.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що справу про порушення митних правил ОСОБА_1 було розглянуто митним органом з порушенням норм ст. 526 Митного кодексу України, яке полягає у неповідомленні його про місце і час розгляду справи. Також, рішення, на підставі якого на ОСОБА_1 було накладено штраф згідно оскаржуваної постанови, було скасовано у судовому порядку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця Держмитслужи, яка є правонаступником Запорізької митниці ДФС, оскаржила його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив про порушення судом першої інстанції норм процесуального права внаслідок розгляду справи, який був призначений у режимі відеоконференції, без його участі. Також, скаржник вказав на не з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, а саме врахування ним судового рішення, винесеного за результатами розгляду справи № 280/4953/19, яке не набрало законної сили. Зазначає, що у межах справи № 280/4953/19 розглядається питання про визнання протиправним рішення Запорізької митниці ДФС № КТ-UA-2019 від 10.07.2019 про визначення коду товару, правомірність якого підтверджено відповідними доказами, які не були досліджені у межах справи № 280/4953/19. При цьому, зазначає, що справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 була розглянута повно та об`єктивно, з урахуванням усіх обставин, у тому числі сплати ТОВ «НВП Агрінол» митних платежів у повному обсязі. Разом із цим, сплата митних платежів була здійснена підприємством за кодом товару, що є відмінним від коду товару, визначеного у рішенні

№ КТ-UA-2019 від 10.07.2019, що призвело до їх заниження шляхом внесення до митної декларації неправдивих відомостей щодо коду товару. З огляду на це, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вказав, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 по справі № 280/4953/19, яким скасовано рішення Запорізької митниці ДФС № КТ-UA-2019 від 10.07.2019, залишено в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020 та ухвалою Верховного Суду від 20.05.2020. Також, звернув увагу на практику Верховного Суду, що викладена у постанові від 22.05.2020 по справі № 751/1477/17, згідно якої сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД не становить складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявленні декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД. З огляду на це, позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні 25.11.2020 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав.

Позивач у судове засідання 25.11.2020 не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

За таких обставин, враховуючи норми ч. 2 ст. 313 КАС України, справу розглянуто за відсутності представника скаржника.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою начальника Запорізької митниці ДФС Мужева О.О. про порушення митних правил № 0109/11200/19 від 09.10.2019 ОСОБА_1 , як посадову особу - директора ТОВ «НВП Агрінол» було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 1 109 663,19 грн.

З матеріалів справи про порушення митних правил, яка була надана до суду першої інстанції скаржником, вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України на підставі протоколу про порушення митних правил від 22.07.2019, яким встановлено, що ним як директором ТОВ «НВП Агрінол» було вчинено дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 369 887,73 грн., що підтверджено рішенням про визначення коду товару № КТ-UA-2019 від 10.07.2019.

Правомірність винесення Запорізької митниці ДФС постанови № 0109/11200/19 від 09.10.2019 є предметом спору у межах цієї адміністративної справи.

При вирішенні справи колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 2 КУпАП, питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 526 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Разом із цим, ч. 3 ст. 526 Митного кодексу України передбачено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Судом першої інстанції встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що в порушення норм ст. 526 Митного кодексу України, відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи про порушення митних правил відсутні.

Отже, розгляд справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 здійснено митним органом з порушенням встановленого законом порядку.

Також, відповідно до ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 485 Митного кодексу України, склад вказаного правопорушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу.

Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі до 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою до органів доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Згідно ч. 1, 2 ст. 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

Згідно з ч. 3 вищезазначеної статті, на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Відповідно до ч. 4 цієї статті, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Згідно ч.5 ст. 69 Митного кодексу України, під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Відповідно до ч. 6 вказаної статті, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Судом першої інстанції встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано, що штраф згідно спірної постанови № 0109/11200/19 від 09.10.2019 накладено на позивача на підставі рішення Запорізької митниці ДФС про визначення коду товару № КТ-UA-2019 від 10.07.2019, яке визнано протиправним та скасовано рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 по справі № 280/4953/19, яке залишено в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020.

Згідно інформації офіційного сайту Єдиний державний реєстр судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/), ухвалою Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.05.2020 по справі № 280/4953/19 касаційну скаргу Запорізької митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 по справі № 280/4953/19 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07.04.2020 повернуто заявнику.

Отже, враховуючи норми ст. 255 КАС України, набрало законної сили рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2019 по справі № 280/4953/19 про скасування рішення Запорізької митниці ДФС про визначення коду товару № КТ-UA-2019 від 10.07.2019, яке стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови № 0109/11200/19 від 09.10.2019.

Відповідно, підстави для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої ст. 485 Митного кодексу України, - відсутні, оскільки, як було вірно встановлено судом першої інстанції, відсутні докази що заявлення в митній декларації відомостей (щодо опису та коду) товару було здійснено позивачем умисно з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Отже, судом першої інстанції було повно, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини справи, а обставини, на які посилається скаржник у апеляційній скарзі, зокрема - рішення Запорізької митниці ДФС про визначення коду товару № КТ-UA-2019 від 10.07.2019 на час апеляційного розгляду скасовано.

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки скаржником не наведено обставин, які не були враховані судом першої інстанції, що призвело до винесення ним неправильного рішення у справі.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Отже, розгляд судом першої інстанції цієї адміністративної справи з урахуванням норм ч. 3 ст. 268 КАС України не призвело до порушення процесуальних прав скаржника та до винесення судом необґрунтованого рішення.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2020 року у справі № 310/1665/20 (2-а310/41/20) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 03.12.2020р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко