Справа № 200/6604/20-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року справа №200/6604/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Миронової Г.М., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участю представника відповідача Вірченко Ю.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 200/6604/20-а (головуючий І інстанції Давиденко Т.В., складене в повному обсязі 30 вересня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2020 року публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови від 18.06.2020 року ВП № 62383149 про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору в сумі 3825 грн. 34 коп., визнання протиправною та скасування постанови від 18.06.2020 року ВП № 62383149 про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 91 грн. 02 коп., зобов`язання повернути стягнутий виконавчий збір та витрати виконавчого провадження в сумі 3916 грн. 36 коп.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, постанови, які оскаржуються, прийняті відповідачем з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений нормами чинного законодавства.

Зазначає, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стянутих сум.

Враховуючи викладене, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 200/6604/20-а позов задоволено, внаслідок чого постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.06.2020 року ВП № 62383149 про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору в сумі 3825 грн. 34 коп. визнано протиправною та скасовано

Постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.06.2020 року ВП № 62383149 про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 91 грн. 02 коп. визнано протиправною та скасовано. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути Публічному акціонерному товариству Енергомашспецсталь стягнутий виконавчий збір в сумі 3825 грн. 34 коп. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути Публічному акціонерному товариству Енергомашспецсталь стягнуті витрати виконавчого провадження в сумі 91 грн. 02 коп. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняте нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі № 200/6604/20-а є такою, що прийнята при неповному з`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права.

Постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадження 34397508 за яким відкрито виконавче провадження 62383149 винесена 28.08.2012 коли діяв Закон України «Про виконавче провадження» 606-ХІУ ще до прийняття та набуття чинності Закону України «Про виконавче провадження» 1404-VIII, який застосовує суд першої інстанції.

Суд першої інстанції у своєму рішенні положення Закону 606-ХІУ оминає, постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 34397508 від 20.09.2012 в якій боржник попереджений про застосування стягнення виконавчого збору при невиконанні судового рішення та наданий доказ - постанову про стягнення виконавчого збору від 28.09.2012 у виконавчому провадженні 34397508, який був виконавчим документом у виконавчому провадженні ВП №62383149 не досліджував.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство Енергомашспецсталь зареєстроване в якості юридичної особи, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (), місцезнаходження юридичної особи: юридична адреса: 84306, Донецька обл., м. Краматорськ (а.с.23-26).

20.09.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції відкрите виконавче провадження ВП № 34397508 про примусове стягнення заборгованості з боржника ПАТ Енергомашспецсталь на користь ТОВ Промексім - Донецьк в сумі 38253 грн. 36 коп. (а.с.8).

28.09.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції винесено постанову ВП № 34397508 про стягнення виконавчого збору з ВАТ Енергомашспецсталь у розмірі 3825,34 грн. (а.с.54).

17.06.2020 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновлені виконавчі дії при примусовому виконанні наказу № 5006/13/57/2012, виданого 28.08.2012 року Господарським судом Донецької області (а.с. 9-10).

18.06.2020 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчий документ № 5006/13/57/2012, виданий 28.08.2012 року Господарським судом Донецької області повернутий стягувачу у зв`язку з тим, що ТОВ Промексім Донецьк не надало державному виконавцю актуальних банківських реквізитів стягувача за стандартом IBAN, на які необхідно перерахувати кошти за рішенням, у зв`язку з чим вважається, що стягував перешкоджає проведенню виконавчих дій (а.с.11).

18.06.2020 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрите виконавче провадження ВП № 62383149 про стягнення з ПАТ Енергомашспецсталь на користь держави виконавчого збору в сумі 3825 грн. 34 коп. (а.с.17-18).

18.06.2020 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрите виконавче провадження ВП № 62383149 про стягнення з ПАТ Енергомашспецсталь на користь держави витрат виконавчого провадження № 62383149 в сумі 91 грн.02 коп. (а.с.20-21).

24.06.2020 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України закрите виконавче провадження ВП 62383149 про стягнення з ПАТ Енергомашспецсталь на користь держави виконавчого збору в сумі 3825 грн. 34 коп. (а.с.22).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на момент виникнення спірних правовідносин були врегульовані Законом України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" (ДАЛІ Закон № 606).

Згідно статті 1 Закону № 606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Закону № 606 примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 17 Закону № 606 відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону № 606 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно статті 18 Закону № 606 у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов`язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов`язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

Згідно статті 19 Закону № 606 державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до вимог статті 22 Закону № 606 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

2. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

3. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

4. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Відповідно до приписів частини 1 статті 25 Закону № 606 державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404).

За змістом ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ч. 1. ст. 3 Закону № 1403-VIII).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до приписів пункту 5 статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

Відповідно до приписів статті 4 Закону №1404 у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

3. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ може бути видано у формі електронного документа відповідно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Порядок пред`явлення до виконання виконавчих документів, виданих у формі електронного документа, визначається Міністерством юстиції України.

4. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Відповідно до приписів статті 12 Закону № 1404 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

2. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

4. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

5. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

6. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02 червня 2016 року № 1403-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1403-VIII) примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1403-VIII, державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Судом встановлено, що 28.09.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції винесено постанову ВП № 34397508 про стягнення виконавчого збору з ВАТ Енергомашспецсталь у розмірі 3825,34 грн. яка відповідно до пункту 7 частини 2 статті 17 Закону № 606 є виконавчим документом.

Між тим, вищезазначена постанова не відповідає вимогам статті 18 Закону № 606, зокрема в ній не зазначено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 2 постанови ВП № 34397508 про стягнення виконавчого збору вона набрала чинності з моменту її винесення, а тому, відповідно до приписів статті 22 Закону № 606 постанова могла бути пред`явлена до виконання протягом року, до 28.09.2013 року.

Після 28.09.2013 року постанову ВП № 34397508 про стягнення виконавчого збору, відповідно до приписів частини 1 статті 25 Закону № 606, державний виконавець не мав правових підстав прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, з огляду на закінчення строку пред`явлення такого документа до виконання і відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 606 державний виконавець повинен відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, як зазначалось вище вищезазначена постанова не відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

На час винесення оскаржуваних постанова від 18.06.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 62383149 про стягнення з ПАТ Енергомашспецсталь на користь держави виконавчого збору в сумі 3825 грн. 34 коп., про стягнення з ПАТ Енергомашспецсталь на користь держави витрат виконавчого провадження № 62383149 в сумі 91 грн.02 коп. діяв Закон № 1404.

Судом встановлено, що у постанова від 18.06.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 62383149 про стягнення з ПАТ Енергомашспецсталь на користь держави виконавчого збору в сумі 3825 грн. 34 коп., винесена на підставі постанови ВП № 34397508 про стягнення виконавчого збору з ВАТ Енергомашспецсталь у розмірі 3825,34 грн. від 28.09.2012 року.

Колегія суддів зазначає, що постанова ВП № 34397508 від 28.09.2012 року про стягнення виконавчого збору з ВАТ Енергомашспецсталь у розмірі 3825,34 грн. відповідно до пункту 5 статті 3 Закону №1404 є виконавчим документом.

Між тим, вищезазначена постанова не відповідає вимогам статті 4 Закону № 1404, зокрема в ній не зазначено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до приписів пунктів 2, 6 частини 4 статті 4 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Як зазначалось вище, строк пред`явлена до виконання постанова ВП № 34397508 про стягнення виконавчого збору сплинув 28.09.2013 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження ВП № 62383149 про стягнення з ПАТ Енергомашспецсталь на підставці постанові ВП № 34397508 від 28.09.2012 року, на користь держави виконавчого збору в сумі 3825 грн. 34 коп. та як похідне винесення постанови про стягнення з ПАТ Енергомашспецсталь на користь держави витрат виконавчого провадження № 62383149 в сумі 91 грн.02 коп.

Обставини фактичного стягнення, на підставі вищезазначених оскаржуваних постанов, виконавчого збору в сумі 3825 грн. 34 коп. та витрат виконавчого провадження в сумі 91 грн. 02 коп. сторонами не заперечується

Оскільки судом встановлена протиправність дій відповідача щодо прийняття оскаржуваних постанов, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України овернути Публічному акціонерному товариству Енергомашспецсталь стягнутий виконавчий збір в сумі 3825 грн. 34 коп. і стягнуті витрати виконавчого провадження в сумі 91 грн. 02 коп.

Колегія суддів по даній справі приходить до висновку, що спірні постанови є незаконним, що є підставою для задоволення позовних вимог. До висновку про незаконність оскаржуваних постанов також дійшов суд першої інстанції, але з інших підстав, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 200/6604/20-а задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 200/6604/20-а змінити в мотивувальній частині, виклавши її в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 200/6604/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

Г.М. Міронова