Справа № 520/8068/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 грудня 2020 року Справа №520/8068/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) 24.06.2020 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФ України в Харківській області), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення від 27.04.20 №1496 ГУ ПФУ в Харківській області про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Харківській області вчинити дії до повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії за віком від 21.04.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено йому у призначені пенсії на пільгових умовах, оскільки разом із заявою відповідачу ним було надано усі необхідні документи на підтвердження наявності пільгового стажу. Відтак, на думку позивача, оскаржуване рішення відповідача є протиправним та таким, що порушує його права, а отже, підлягає скасуванню. Зазначені обставини зумовили звернення до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/8068/2020.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня закінчення карантину встановленого постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211.

Відповідачем 20.07.2020 до суду надано відзив на позовну заяву, згідно з яким ГУ ПФ України в Харківській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з тих підстав, що його рішення є правомірним, оскільки відсутні правові підстав для здійснення призначення пенсії позивачу на пільгових умовах.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, досягнувши 55 років, 21.04.2020 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на підставі пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту Закону України №1058-IV).

Зазначена заява позивача та додані до неї документи розглянуто відповідачем та прийнято рішення від 27.04.2020 №1496, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (Список №2).

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У положеннях статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Положеннями статті 44 Закону України №1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону України №1058-IV (у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пункту 2 частини другої статті 114 вказаного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими з умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі по тексту Закон України №1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначена правова норма кореспондується з пунктом 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58 (далі по тексту - Інструкція №58).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок №637).

Згідно пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З правового аналізу наведених норм вбачається, що застосування правових норм Порядку №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності у трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Дослідженням копії трудової книжки позивача від 20.10.1982 серії НОМЕР_1 судом встановлено, що у ній наявний запис щодо роботи позивача у спірні періоди:

- з 07.03.1985 по 16.11.1987 електрозварник на Нижнеднепровському трубопрокатному заводі імені К. Лібнехта;

- з 17.08.2001 по 05.11.2007 електрозварник на Красноградській філії ВАТ «Харківгаз»;

- з 30.05.2008 по 23.10.2013 електрозварник на Хрестищенському управлінні бурових робіт;

- з 27.09.2018 по 23.01.2020 електрозварник на Красноградському ЖРЕП.

Водночас, судом встановлено, що на підтвердження факту роботи на посадах, що дають право на пільгове призначення пенсії, позивачем надавалися додаткові докази, а саме:

- довідка видана Нижнеднепровським трубопрокатним заводом імені К. Лібнехта від 24.07.2019 №12/316 про підтвердження наявного трудового стажу за період роботи з 07.03.1985 по 16.11.1987. У довідці йдеться проте, що позивач працював повний робочий день на Нижнеднепровському трубопрокатному заводі імені К. Лібнехта з 07.03.1985 по 16.11.1987 за професією передбаченої Списком №2 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173.

Водночас, Нижнеднепровським трубопрокатним заводом імені К. Лібнехта видано також довідку від 24.07.2019 №12/317, в якій зазначалось про підтвердження факту роботи у період з 07.03.1985 по 16.11.1987 електрозварник на Нижнеднепровському трубопрокатному заводі імені К. Лібнехта.

- довідка видана Красноградською філією ВАТ «Харківгаз» від 16.07.219 №48-П, в якій зазначалося факт роботи позивача у період з 17.08.2001 по 05.11.2007. У довідці йдеться проте, що позивач працював повний робочий день (простої відсутні) електрозварником на Красноградській філії ВАТ «Харківгаз» за професією передбаченої Списком №2 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та зазначені накази про атестацію робочих місць.

- довідку видану Хрестищенським управлінням бурових робіт від 14.06.2019 №08-01-1271, в якій зазначалося факт роботи позивача у період з 30.05.2008 по 23.10.2013. У довідці йдеться проте, що позивач працював повний робочий день (простої відсутні) електрозварником на Красноградській філії ВАТ «Харківгаз» за професією передбаченої Списком №2 відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2003 №461.

- довідку видану Красноградським ЖРЕП від 23.01.2020 №74, в якій зазначалося факт роботи позивача у період з 27.09.2018 по теперішній час. У довідці йдеться проте, що позивач працював повний робочий електрозварником на Красноградським ЖРЕП за професією передбаченої Списком №2 відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2003 №461. Крім того зазначено, що 30.11.2018, 07.12.2018, 30.01.2019, 31.01.2019, 18.03.2019, 19.03.2019, 30.04.2019, 05.07.2019, 24.07.2019, 19.08.2019 (всього 10 днів) позивач мав відпустку без збереження заробітної плати з розшифровкою по роках.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що зарахувати спірні періоди роботи до пільгового стажу немає законних підстав, оскільки з документів, зокрема:

- у довідці від 24.07.2019 №12/316 не зазначено, що заявник не займався точечною, стиковою та контактною зваркою (період з 07.03.1985 по 16.11.1987 електрозварник на Нижнеднепровському трубопрокатному заводі імені К. Лібнехта);

- у довідці від 16.07.2019 №48-П не зазначено простої та відпустки без збереження заробітної плати за період роботи з 17.08.2001 по 06.05.2007, у підставі видачі довідки відсутні відомості про нарахування заробітної плати, не зазначено на якій дільниці працював позивач, довідка не відповідає Додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (період з 17.08.2001 по 05.11.2007 електрозварник на Красноградській філії ВАТ «Харківгаз»)

- довідка від 14.06.2020 №08-01-2371 не відповідає Додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (з 30.05.2008 по 23.10.2013 електрозварник на Хрестищенському управлінні бурових робіт);

- довідка від 23.01.2020 №74 не відповідає Додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, а також не зазначено на якій дільниці та на якому робочому місці позивач працював (період з 27.09.2018 по 23.01.2020 електрозварник на Красноградському ЖРЕП)

Відповідно до копії трудової книжки позивача у період з 07.03.1985 по 16.11.1987 та довідки Публічного акціонерного товариство «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 24.07.2019 №12/316 позивач працював на посаді електрозварником (на різці та ручній зварці) у Публічному акціонерному товариству «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод».

Жодних зауважень щодо записів у трудовій книжці позивача від відповідача не надходило, періоди роботи записані чітко, записи скріплені печатками та підписами уповноваженої особи, а тому сумніватись у достовірності відомостей, внесених у трудову книжку у суду немає.

Суд звертає увагу на те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі по тексту - Порядок №383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списки №1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 застосовуються Списки №1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.

У період роботи позивача на посаді електрозварника (з 07.03.1985 по 16.11.1987) був чинним Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1956 №1173.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Таким чином, посада, на якій працював позивач передбачена Списком №2, а тому цей період слід зарахувати до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоди роботи позивача з 17.08.2001 по 05.11.2007, оскільки у довідці Регіональної газової компанії «Харківгаз» від 16.07.2019 №48-П не вказано простої та відпустки без збереження заробітної плати за спірний період, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 №713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі №295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Суд звертає увагу на те, що у наведеній довідці Регіональної газової компанії «Харківгаз» від 16.07.2019 №48-П від 16.07.2019 №48-П про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній зазначено, що у період з 07.05.2007 по 05.11.2007 простої відсутні. При цьому, в інших наданих до суду документах - відсутні відомості про надання позивачу відпусток без збереження заробітної плати у зв`язку з виробничою необхідністю.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у відповідача відмовити у зарахуванні до пільгового стажу роботи періоди з 17.08.2001 по 05.11.2007.

Щодо не зарахування відповідачем до пільгового стажу періоди роботи позивача з 30.05.2008 по 23.10.2013 та 27.09.2018 по 23.01.2020, оскільки довідки не відповідають Додатку 5 до порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивача містяться записи про спірні періоди роботи, зокрема з 30.05.2008 по 23.10.2013 у Хрестищевскому відділенні бурових робіт та у період з 27.09.2018 по 23.01.2020 у Красноградському житловому ремонтно-експлуатаційному підприємстві. Отже, у трудовій книжці позивача наявні всі необхідні записи, які підтверджують, що позивач працював зі шкідливими умовами праці, тому спірні періоди роботи підлягають зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відтак, враховуючи, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, і трудова книжка позивача оформлена належним чином, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не врахував вказані періоди роботи позивача.

Суд відхиляє як безпідставні доводи сторони відповідача, щодо відсутності правових підстав для зарахування вказаних періодів до спеціального пільгового стажу у зв`язку з невідповідністю наданих довідок додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, оскільки у трудовій книжці позивача вказані відомості про умови праці та характер виконуваної роботи.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо невідповідності вказаних довідок, оскільки відповідач не обґрунтував позицію щодо неприйняття трудової книжки позивача, де наявні відповідні записи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 27.04.2020 про відмову у призначенні позивачу пенсії, є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, наявність правових підстав для повного задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, місто Харків, 61002, ) про визнання рішення протиправним, скасування та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 27.04.20 №1496 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії до повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії за віком від 21.04.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 04.12.2020.

Суддя О.В. Ніколаєва