Справа № 1.380.2019.006547
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року справа №1.380.2019.006547

зал судових засідань №7

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Тронка О.В.,

за участю представників сторін:

позивача Яциніної М.-М.С.,

відповідача Квасниці Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН-ХОЛ» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕГІОН-ХОЛ» (місцезнаходження: пр.Червоної Калини, 62а, м.Львів, 79049; ) звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003, ), в якій просить:

-визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення, видані ГУ ДФС у Львівській області від 17.07.2019 форми «Р» № та форми «П» №.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що про реальність господарських операцій позивача з контрагентом ТОВ «Софт-Моб» свідчить той факт, що товарно-матеріальні цінності (нафтопродукти) від зазначеного контрагента були обліковані підприємством та використані у власній господарській діяльності.

Стверджує, що на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно-правових угод. Податковим кодексом України або ж іншим нормативно-правовим актом не встановлено обов`язку для Товариства здійснювати контроль за веденням господарської діяльності та зобов`язань сплати податку до бюджету контрагентами.

В межах перевірки відповідачем не досліджено можливість залучення постачальниками позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або в іншій не забороненій законом формі у період поставок товару. Поряд з цим господарські операції ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» відповідали вимогам Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», належним чином відображені у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності підприємства, підтверджуються усіма необхідними первинними та додатковими бухгалтерськими документами, були реальними та спричинили реальні зміни в майновому стані ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ», предмети цих господарських операцій придбані з метою їх використання в господарській діяльності Товариства.

Реальність взаємовідносин між позивачем та вказаним контрагентом спростовується належними первинними документами. Просить позовні вимоги задовольнити, а податкові повідомлення-рішення скасувати.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що в процесі проведення перевірки встановлено факт безпідставного відображення позивачем у податковому обліку господарських операцій щодо отримання товарно-матеріальних цінностей у ТзОВ «Софт-Моб», оскільки такі фактично не відбулися. Зазначає, що згідно з даними Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено придбання ТзОВ «Софт-Моб» нафтопродуктів у ТОВ «Галстер Груп» та «Гет Стар», у яких в свою чергу встановлено відсутність придбання нафтопродуктів.

Сам факт наявності у позивача податкових чи-то видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, або інших документів складених з посиланням на поставку товарів (послуг) не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах. Таким чином контролюючим органом зроблено висновок про нереальність здійснення господарських операцій між ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» та ТОВ «Софт- Моб». Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 11.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 04.03.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Під час судового розгляду представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача під час судового розгляду позовні вимоги заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Головне управління ДФС у Львівській області провело позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТОВ «Софт- Моб» за листопад 2018 року та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації з податку на прибуток.

Результати вказаної перевірки оформлено актом від 21.06.2019 №919/14.1/41559573.

Перевіркою встановлено порушення вимог:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України, в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2018 рік на суму 4 072 760 грн.;

- п.198.1, п. 198.2, ст.198 ; п. 200.1 ст. 200 Податкового Кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджет, на загальну суму 814 552 грн., в тому числі за грудень 2018 року на суму 814 552 грн.

На підставі вищезазначеного акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області 17.07.2019 року винесено:

- податкове повідомлення-рішення форми Р №, яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1 018 190 грн., в тому числі за основним платежем 814 552 грн. та за штрафними санкціями 203 638 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми П №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 4 072 760 грн.

Таких висновків податковий орган дійшов аналізуючи господарські правовідносини позивача з ТзОВ «Софт-Моб».

Зокрема встановлено, що контрагент позивача не має достатньої кількості працівників, відсутня інформація щодо наявності об`єктів оподаткування, що свідчить про відсутність власного майна; відсутнє власне чи орендоване устаткування та обладнання , транспортні засоби, будь-яка інформація про зберігання товарів. Згідно з даними Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено придбання ТзОВ «Софт-Моб» нафтопродуктів у ТОВ «Галстер Груп» та «Гет Стар», у яких в свою чергу встановлено відсутність придбання нафтопродуктів. Таким чином, позивачем неправомірно віднесено до податкового кредиту суми ПДВ за результатами господарських операцій з ТзОВ «Софт-Моб», а відповідні витрати на придбання продукції у вказаного контрагента безпідставно включено до складу витрат внаслідок чого зменшено податкове зобов`язання з податку на прибуток за період, що перевірявся.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем вказаних податкових повідомлень-рішень від 17.07.2019 року №№, , вважаючи їх такими, що суперечать вимогам податкового законодавства, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд встановив наступне.

Між ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» та ТОВ «Софт-Моб» укладено договір поставки нафтопродуктів №080918 від 01.09.2018 року, відповідно до якого постачальник (ТОВ «Софт-Моб» зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець (ТОВ «РЕГІОН ХОЛ») зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти.

Номенклатура, кількість, ціна товару визначаються у додатковій угоді №080918-НП від 01.09.2018 р. Якість палива підтверджується сертифікатами відповідності та паспортами якості.

Факт приймання-передачі товару (паливо дизельне та бензин автомобільний А-95) підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №РН-0000077 від 30 листопада 2018 року. Оплата товару підтверджується відповідними платіжними дорученнями, що наявні в матеріалах справи.

На підставі податкової накладної №30004 від 30.11.2018 року, ТОВ «РЕГІОН ХОЛ» нарахувало суму податку, що відносяться до податкового кредиту.

Придбане паливо зберігалося на нафтобазах ТОВ «НАФТАСІТІ» відповідно до договору зберігання № 622 від 20 серпня 2018 року, що укладений між ТОВ «РЕГІОН ХОЛ» та ТОВ «НАФТАСІТІ». Факт надання послуг зберігання підтверджується Актом приймання передачі наданих послуг згідно договору № 622 від 20.08.2018р. № 11228 від 30.11.2018р., а також актами приймання передачі нафтопродуктів на зберігання та повернення нафтопродуктів із зберігання згідно договору № 622 від 20.08.2018р. за період з 01.11.2018р.- по 30.11.2018р.

Також, між ТОВ «РЕГІОН ХОЛ» та ТОВ «ТД «КРЕМЕНЧУКНАФТОПРОДУКТСЕРВІС» укладено договір перевезення вантажів автомобільним транспортом №21 від 20 серпня 2018 року, відповідно до умов якого нафтопродукти від місця зберігання перевозились до орендованих ТОВ «РЕГІОН ХОЛ» АЗС. Факт перевезення нафтопродуктів підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, та актом здачі - прийомки виконаних робіт №АР-0000877 від 30. 11. 2018 року з послуг перевезення вантажів автомобілями.

Нафтопродукти придбані позивачем у ТОВ «Софт-Моб» були в подальшому реалізовані через мережу АЗС, що підтверджується відповідними змінними звітами АЗС та журналом обліку надходження нафтопродуктів на АЗС.

Листом від 15. 11. 2018 року ТОВ «Софт-Моб» повідомило ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ», що нафтопродукти, які придбані позивачем, знаходяться на зберіганні в ТОВ «НАФТАСІТІ», в якого можуть бути отримані в будь-який час. Нафтопродукти зберігалися на нафтобазах ТОВ «НАФТАСІТІ» на підставі договору зберігання №474 від 27 квітня 2018 року, укладеного між ТОВ «Софт-Моб» та ТОВ «НАФТАСІТІ». Вказаний договір долучений до матеріалів справи.

Також листом від 15. 11. 2018 року ТОВ «Софт-Моб» повідомило ТОВ «НАФТАСІТІ» що паливо дизельне та бензин А-95, що знаходяться на позабалансовому зберіганні переходять протягом листопада місяця 2018 року у власність ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» на підставі договору поставки № 080918-НП від 01.09.2018р.

Також, в судовому засіданні в якості свідка був допитаний директор ТОВ «Софт-Моб» К.О. Глімязний. Свідок зазначив, що дійсно продавав дизельне пальне та бензин ТОВ «РЕГІОН ХОЛ», спілкувався з директором по телефону, договір підписали та доставляли кур`єрською службою, так само як і акти виконаних робіт, накладні. Зазначив, що товар зберігався на нафтобазах ТОВ «НАФТАСІТІ» з яким у нього були укладені договори зберігання. Із відповідних нафтобаз нафтопродукти були відвантажені позивачу, а тому необхідності доставки не було. Зазначив, що у товаристві працює він та секретар.

Також, позивачем до матеріалів справи долучено висновок № 10 судово-економічної експертизи від 16.03.2020р. відповідно до якого висновки акту №919/14.1/41559573 від 21.06.2019 «Про результати документальної виїзної позапланової перевірки ТзОВ «РЕГІОН-ХОЛ» (41559573) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах із ТзОВ «Софт-Моб» (40735450) за листопад 2018 року та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації з податку на прибуток» в частині донарахування ПДВ в сумі 814552 грн. та податку на прибуток в сумі 4072760 грн. за період листопад 2018 року документально не підтверджуються.

Вирішуючи спір по суті, суд застосовує такі норми права.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс).

Згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпункт 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначає витрати як суму будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати операційної діяльності включають, окрім іншого, собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

За змістом пункту 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України встановлює, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно ж з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт а).

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За визначенням статті 1 Закону №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Суд зазначає, що первинні документи, якими позивач доводить здійснення господарської операції з вищезазначеним контрагентом, оформлені належним чином, засвідчені підписами посадових осіб контрагента, такі містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів. При цьому, податковий орган не заперечує, що відомості, які містяться в договорах та інших первинних документах, податкових накладних контрагентів, відповідають даним, які містяться в податковій інформації податкового органу.

Разом з тим, відповідач в акті перевірки посилається на те, що діяльність контрагентів позивача має ознаки фіктивності і свої доводи обґрунтовував ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2017р. по справі №757/43897/17-к. ( міститься інформація щодо ТОВ Галстер Груп» та «Софт Моб». Вказана ухвала стосується накладення арешту на майно, вирок у справі відсутній, тому така ухвала не є належним доказом у цій справі.

Також, суд зазначає, що зведена податкова інформація щодо контрагента позивача та його контрагентів по ланцюгу постачання не є належними та допустимим доказом у даній справі.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.5 ст. 36, п. 38.1 ст. 38, п. 44.1 ст. 44, п. 47.1 ст. 47, п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов`язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Окрім того, суд зазначає, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Враховуючи вищенаведене, суд надає перевагу письмовим доказам (первинним документам) та поясненням позивача, свідка, а також враховує, що про реальність господарських операцій позивача з контрагентами свідчить той факт, що товарно-матеріальні цінності від зазначених контрагентів були реально обліковані підприємством та використані у власній господарській діяльності.

Суд критично оцінює посилання представника відповідача на ту обставину, що у контрагента позивача, не було достатньої кількості матеріальних, трудових ресурсів та транспортних засобів для виконання договорів, що на його думку свідчить про відсутність фактів поставки товарів та надання послуг по транспортуванню, оскільки вказані висновки не знайшли свого підтвердження належними і допустимими доказами по справі.

Також, відповідач у акті перевірці зазначає, що ТОВ «РЕГІОН-ХОЛ» здійснює господарську діяльність у сфері, в якій існують налагодженні ділові відносини з виробниками нафтопродуктів (ПАТ «Укртатнафта»), в процесі проведення перевірки не встановлено мотивів вступу платника податків у господарські відносини із ТОВ «Софт-Моб».

Однак статтею 43 ГК України встановлено принцип свободи підприємницької діяльності, у ст. 44 ГК України, зазначено, що підприємництво здійснюється на основі самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону. Таким чином, такі висновки податкового органу не можуть свідчити про нереальність господарських операцій та не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Таким чином, суд приходить висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача від 17.07.2019 року №№, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.3 ст.139 КАС України, такі належить присудити на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення, видані Головним управлінням ДФС у Львівській області від 17.07.2019 форми Р № та форми П №.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю РЕГІОН-ХОЛ (місцезнаходження: пр.Червоної Калини, 62а, м.Львів, 79049; ) судовий збір в сумі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 04 грудня 2020 року.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна