Справа № 758/2428/20
Суддя: Ларіонова Н. М.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/2428/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М.,

за участю секретаря судового засідання - Волошина А. М.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського рядового поліції Кучар А.В. Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського УПП в м. Києві ДПП Кучер А.В., в якому просить скасувати постанову серії НК № 782277 від 18.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП; визнати дії відповідача щодо складання оскарженої постанови протиправними та зобов`язати посадових осіб Національної поліції вжити заходи дисциплінарного впливу стосовно відповідача, відповідно до положень Закону «Про дисциплінарний статус органів внутрішніх справ України».

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є водієм таксі. Зазначає, що 18.02.2020 року, керуючи транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , обслуговуючи замовлення, яке пов`язане з перевезенням на таксі, направлявся з пасажиром до міжнародного аеропорту «Бориспіль». Вказує, що за встановленим диспетчером маршрутом він направлявся до пункту призначення через вул. В.Гетьмана у смузі для маршрутних транспортних засобів. Однак, у момент руху по даній смузі його зупинив відповідач та повідомив про порушення позивачем пункту 17.1. Правил дорожнього руху, оскільки він рухався на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів. ОСОБА_1 пояснив відповідачу, що він є автомобільним самозайнятим перевізником, який надає послуги з перевезення пасажирів на таксі, обслуговування даних послуг здійснює виключно на автомобільному таксі, який відповідає всім законодавчим вимогам та технічним стандартам, має всі необхідні для даного виду діяльності дозвільні документи, а тому має право рухатися у смузі для маршрутних транспортних засобів. Проте відповідач не погодився з його доводами та повідомив, що таксі не є міським транспортом, та повідомив що у пункті 1.10. ПДР під терміном «таксі» розуміється «маршрутне таксі». На підставі вищезазначеного, не перевіривши дозвільні документи позивача на провадження господарського виду діяльності з перевезення пасажирів, виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення. Позивач вважає, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є протиправною, оскільки відповідно до норм чинного законодавства він мав право рухатися у смузі для маршрутних транспортних засобів, так як є автомобільним самозайнятим перевізником, який надає послуги з перевезення пасажирів. Крім того, стверджував, що виносячи постанову інспектор виконував службові обов`язки, відмовився надавати позивачу номер жетона, роти і батальйона, не вказав повне ім`я та по-батькові, на його запитання не відповідав. Крім цього, відповідач не встановив дійсні обставини справи, не взяв до уваги його пояснення, заперечення та зауваження, а сама постанова не містить посилання на будь-які докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення.

Ухвалою від 28.02.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та залучено до участі в справі, як третю особу Управління патрульної поліції в м. Києві.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити та ухвалити відповідне рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Суд, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 є власником транспортного «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 . Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 22.09.2009 року є фізичною особою-підприємцем. Цей факт встановлений на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ліцензії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті серії АЕ № 267619, яка видана 23.10.2013 року, ФОП ОСОБА_2 було надано дозвіл на зайняття господарською діяльністю, яка пов`язана з наданням послуг з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом. Строк дії ліцензії необмежений.

Відповідно до довідки керівника ІДС «Еліт-Таксі» - Смірнова Г.Д. від 21.02.2020 року № 24/02 вбачається, що 17.02.2020 року о 23.01 год. Інформаційно-диспетчерською службою «Еліт-таксі» було прийнято попереднє замовлення послуги по перевезенню пасажирів на таксі № 12475105, адреса подачі автомобіля: АДРЕСА_2; пункт призначення Аеропорт Бориспіль, термінал Б.

18.02.2020 року відповідач виніс постанову серії НК № 782277, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн..

Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС «у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку».

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд встановив, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 782277 від 18.02.2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою ст. 122 КУпАП, покладено на органи внутрішніх справ (національну поліцію). Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений правомочним органом.

У постанові зазначено, що 18.02.2020 року позивач керуючи транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по В. Гетьмана, 44 рухався у смузі для руху, яка призначена для руху маршрутних транспортних засобів чим порушив пункт 17.1. ПДР.

Пункт 17.1. ПДР передбачає, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306 визначено, що маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) - автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Відповідно до положень статті 1 Закону «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Суд встановив, що транспортний засіб «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору та таксометром.

Таким чином, транспортний засіб «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 є маршрутним транспортним засобом, а саме таксі.

Відповідно до положень ст. 1 «Про автомобільний транспорт» автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв.

Суд на підставі витягу з ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців встановив, що ФОП ОСОБА_2 є автомобільним самозайнятим перевізником.

Відповідно до абзацу другого пункту 86 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, які затвердженіпостановою КМУ № 176 від 18.02.1997, для надання послуг таксі перевізники, автомобільні самозайняті перевізники повинні мати зареєстровані відповідно до законодавства транспортні засоби, відповідну ліцензію і ліцензійну картку на кожний автомобіль, обладнаний відповідно до встановлених технічних вимог.

З матеріалів справи випливає, що транспортний засіб «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований у встановленому законом порядку та обладнаний відповідно до встановлених технічних вимог.

ФОП ОСОБА_2 має ліцензію серії АЕ № 267619 від 23.10.2013 року, відповідно до якої має право надавати послуги з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів, багажу автомобільним транспортом.

18.02.2020 року позивач надавав послуги з перевезення пасажира за маршрутом аеропорт «Бориспіль» (термінал Б) - АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою керівника ІДС «Еліт-Таксі» від 21.02.2020 року.

На підставі вищезазначеного, суд констатує, що 18.02.2020 року позивач мав право рухатися у смузі для руху маршрутних транспортних засобів, оскільки рухався за встановленим маршрутом та мав визначене місце на дорозі для висадки пасажира.

В описовій частині постанови у справі про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач рухався у смузі для руху, яка призначена для руху маршрутних транспортних засобів чим порушив пункт 17.1. ПДР.

З вищезазначеного випливає, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга ст.33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що належними доказами можуть бути також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Частина друга ст.71 КАС встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідач жодних доказів, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП, і які б спростовували твердження позивача, суду не надав.

В свою чергу позивач додав на підтвердження свої доводів всі необхідні докази які підтверджують, що 18.02.2020 року він мав право рухатися у смузі для маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган ( посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорт» встановлює, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим суд констатує, що з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення випливає, що відповідач при винесенні постанови не навів доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення, а тому його дії та рішення є протиправними.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, на думку суду, дії відповідача та винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Згідно з частиною першою ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідач не довів правомірність своїй дій та оскарженої постанови.

Аналіз наведених обставин та вимог закону підводить суд до висновку про те, що дії відповідача у цій справі є протиправними, а оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення та зобов`язання посадових осіб Національної поліції вжити заходи дисциплінарного впливу щодо відповідача, відповідно до положень Закону «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», то вони задоволенню не підлягають, оскільки адміністративні суди згідно з ст.162 КАС не наділені повноваженнями закривати провадження у справах про адміністративні правопорушення та зобов`язувати посадових осіб Національної поліції здійснити заходи дисциплінарного впливу щодо своїй працівників.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється лише на спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 9, 122, 222, 251, 268, 280, 283, 287- 289 КУпАП, 2, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 171-2, 254 КАС, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського рядового поліції Кучар А.В. Управління патрульної поліції у м. Києві, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної служби у м. Києві Кучера А.В., щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №782277 від 18.02.2020 року.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 18.02.2020 року серії НК №782277, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Кучером А.В., яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ), притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (п`ятсот десять грн.00 коп.).

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання судового рішення в повному тексті.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова