Справа № 160/10157/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Справа № 160/10157/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №13060-13650/Ч-03/8-0400/20 від 14.07.2020р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2020р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.07.2020 року за №13060-13650/4-03/8-0400/20 про відмову позивачеві в зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "e" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 17.09.1984 року по 01.04.1995 року музичним робітником дитячого садка "Сонечко" комбінату "Дніпрошахтобуд"; з 01.04.1995 року по 04.09.1996 року вчителем по класу фортепіано, концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання відділу культури Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про відмову виплати грошової допомоги, визначену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачеві до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "e" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 17.09.1984 року по 01.04.1995 року музичним робітником дитячого садка, "Сонечко" комбінату "Дніпрошахтобуд"; з 01.04.1995 року по 04.09.1996 року вчителем по класу фортепіано, концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання відділу культури Тернівської міської ради Дніпропетровської області, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначену п.7-1. Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25.06.2020р. вона перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 08.07.2020р. позивач звернулася до пенсійного органу із зверненням, у якому просила розглянути питання щодо виплати їй 10 місячних пенсій, проте, листом 13060-13650/Ч-03/8-0400/20 від 14.07.2020р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що посада викладача, яку позивач обіймала з 01.04.1995р. по 03.09.1996р. в Тернівській школі естетичного виховання, що належить до позашкільного закладу освіти, не передбачена Переліком, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2001 №433, а тому період роботи позивача в такому закладі на посаді викладача неможливо зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років; роботу позивача музичним робітником в Д/С «Солнышко» в ШБУ №1 комбінату ДШС також неможливо зарахувати у зв`язку з тим, що зазначена посада в дошкільних навчальних закладах не передбачена та заклад не має державної або комунальної форми власності, за викладеного, стаж роботи позивача в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 25 років, що менше ніж передбачено законодавством - 30 років, а тому виплачувати позивачеві грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій немає законних підстав. Позивач вважає таку відмову пенсійного органу протиправною та незаконною, оскільки згідно копії штатних розписів за період роботи позивача у дитячому садочку «Сонечко» ШБУ №1 «Дніпрошахтоуд» передбачена посада музичного керівника, тобто посада музичний робітник в штатному розписі не значиться, а відповідно, запис в трудовій книжці позивача про прийняття на роботу на посаду «музичний робітник» замість «музичний керівник» зроблена помилково; ВАТ ДХК «Дніпрошахтобуд» (в яке поступово було реорганізовану шахтобудівельне управління №1) є державної форми власності; викладач школи естетичного виховання є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, тому стаж роботи позивача на такій посаді має зараховуватися до пільгового стажу у розумінні п. «е» ст.55 Закону №1788-ХІІ. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р. у справі №876/5312/17. У відповіді на відзив, що надійшла на адресу суду 06.10.2020р., позивач посилається на ті ж самі обставини (а.с.64-67).

Ухвалою суду від 14.09.2020р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача, зокрема, надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.49).

01.10.2020р. засобами поштового зв`язку, на виконання вищенаведеної ухвали суду, від відповідача надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, у якому останній просив відмовити в задоволенні адміністративного позивача в повному обсязі посилаючись на те, що Тернівська школа естетичного виховання належить до позашкільного закладу освіти, посада викладача в такому закладі не передбачена Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2001р. №433, тому період роботи позивача з 01.04.1995р. по 04.09.1996р. на посаді вчителя по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання зарахувати до спеціального стажу роботи немає законних підстав; роботу музичним робітником в д/с «Сонечко» в ШБУ №1 комбінату ДШС за період з 17.09.1984р. по 01.04.1995р. зарахувати немає підстав, оскільки зазначена посада в дошкільних навчальних закладах не передбачена та заклад не має державної або комунальної форми власності. За викладеного, відповідач зазначає, що стаж роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», складає 25 років, що менше ніж передбачено п.7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058 - 30 років (а.с.53-55).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. з 27.10.2020р. по 20.11.2020р. включно на лікарняному та з 23.11.2020р. по 30.11.2020р. включно у щорічній відпустці, рішення у даній адміністративній справі приймається 01.12.2020р.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

З 24.06.2020р. ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується копіями пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 07.07.2020р. та протоколу призначення пенсії від 02.07.2020р., наявними у справі (а.с.11,57).

08.07.2020р. ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із зверненням, у якому просила розглянути питання щодо виплати їй 10 місячних пенсій, що підтверджується копією відповідного звернення (а.с.32).

Листом 13060-13650/Ч-03/8-0400/20 від 14.07.2020р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що посада викладача, яку позивач обіймала з 01.04.1995р. по 03.09.1996р. в Тернівській школі естетичного виховання, що належить до позашкільного закладу освіти, не передбачена Переліком, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2001 №433, а тому період роботи позивача в такому закладі на посаді викладача неможливо зарахувати до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років; роботу позивача музичним робітником в Д/С «Солнышко» в ШБУ №1 комбінату ДШС також неможливо зарахувати у зв`язку з тим, що зазначена посада в дошкільних навчальних закладах не передбачена та заклад не має державної або комунальної форми власності, за викладеного, стаж роботи позивача в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 25 років, що менше ніж передбачено законодавством - 30 років, а тому виплачувати позивачеві грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій немає законних підстав, що підтверджується змістом відповідного листа (а.с.33-34).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішенням відповідача від 14.07.2020 року за №13060-13650/4-03/8-0400/20 про відмову позивачеві в зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "e" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 17.09.1984 року по 01.04.1995 року музичним робітником дитячого садка "Сонечко" комбінату "Дніпрошахтобуд"; з 01.04.1995 року по 04.09.1996 року вчителем по класу фортепіано, концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання відділу культури Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про відмову виплатити грошової допомоги, визначену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з чим позивач просить захистити її порушені права на пенсійне забезпечення шляхом визнання такого рішення протиправним та його скасування, а також зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "e" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 17.09.1984 року по 01.04.1995 року музичним робітником дитячого садка "Сонечко" комбінату "Дніпрошахтобуд"; з 01.04.1995 року по 04.09.1996 року вчителем по класу фортепіано, концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання відділу культури Тернівської міської ради Дніпропетровської області, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначену п.7-1. Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пунктом "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема, з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України №1191 від 23.11.2011р. затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, яким визначено умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №1191).

Пунктом 2 Порядку №1191 встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 ( 909-93-п ) "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно до п.5 Порядку №1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік №909) затверджено Прелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до пункту 1 якого посада музичного керівника в дошкільних навчальних закладах всіх типів та посади директорів, їх заступників з навчально-виховної, навчальної, виховної роботи, завідуючих відділами (лабораторіями, кабінетами), художніх керівників, керівників гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи віднесені до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Пунктом 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001р. передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться, зокрема, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Також, Дорученням Кабінету Міністрів України №397/21 від 06.01.1995р. дію Переліку №909 поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови.

Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії.

При цьому, Дорученням Кабінету Міністрів України №397/21 від 06.01.1995р. дію Переліку №909 поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови.

Так, як встановлено судом з матеріалів справи, з 17.09.1984р. по 01.04.1995р. позивач працювала в дитячому садку «Сонечко» Шахтобудівельного управління №1 комбінату «ДШС» на посаді музичного робітника, що підтверджується копіями трудової книжки позивача, особової картки, архівних довідок та наказів по підприємству (а.с.12-15,16-20,31).

Зазначений період роботи позивача не було зараховано пенсійним органом до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років у зв`язку з тим, що зазначена посада в дошкільних навчальних закладах не передбачена та заклад не має державної або комунальної форми власності, що підтверджується змістом листа пенсійного органу 13060-13650/Ч-03/8-0400/20 від 14.07.2020р. (а.с.33-34).

Разом з тим, згідно архівної довідки №27 від 04.02.2015р. Павлоградської міської ради, Шахтобудівельне управління №1, в результаті чисельних перетворень, реорганізовано в ВАТ ДХК «Дніпрошахтобуд», організаційно-правова форма якого - державне підприємство, що підтверджується копією відповідної довідки та відомостями з ЄДРПОУ (а.с.29,69-71).

Окрім того, згідно наявних в матеріалах справи копій штатних розписів робітників, які не відносяться до апарату управління дитячого комбінату «Сонечко» шахтобудівельного управління №1 комбінату «Дніпрошахтобуд» Укршахтобуда на 1984 рік, 1985 рік, 1986 рік та розрахунків середніх посадових окладів до штатного розпису на 1984 рік, 1985 рік, 1986 рік, в даному дитячому комбінаті наявна посада саме музичного керівника (а.с.22-23,25-26,27-28).

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях Державного комітету СРСР по труду та соціальним питанням від 20.06.1974р. №162 (далі - Інструкція №162) - (далі мовою оригіналу): «Трудовая книжка является основным документом о трудовой деятельности рабочих и служащих. Трудовые книжки ведутся на всех рабочих и служащих государственных, кооперативных и общественных предприятий, учреждений и организаций*, проработавших свыше 5 дней, в том числе на сезонных и временных работников, а также на нештатных работников при условии, если они подлежат государственному социальному страхованию.».

Відповідно до п.2.3. Інструкції №162 (далі мовою оригіналу): «Все записи в трудовой книжке о приеме на работу, переводе на другую постоянную работу или увольнении, а также о награждениях и поощрениях вносятся администрацией предприятия после издания приказа (распоряжения), но не позднее недельного срока, а при увольнении - в день увольнения и должны точно соответствовать тексту приказа (распоряжения).».

Тобто, враховуючи вищенаведені норми, можна дійти висновку, що працівник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто працівником, більше того, недоліки її заповнення не є підставою для висновку про відсутність трудового стажу

При цьому, слід зазначити, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказана правова позиція узгоджується і з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постановах від 24.05.2018р. у справі №490/12392/16-а та від 29.03.2019р. у справі №548/2056/16-а.

Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, з 01.04.1995р. по 04.09.1996р. позивач працювала в Тернівській школі естетичного виховання на посаді викладача по класу фортепіано, концертмейстера, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с.12-15).

Зазначений період роботи позивача не було зараховано пенсійним органом до спеціального стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років у зв`язку з тим, що посада викладача, яку позивач обіймала в Тернівській школі естетичного виховання, що належить до позашкільного закладу освіти, не передбачена Переліком, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2001 №433, що підтверджується змістом листа пенсійного органу 13060-13650/Ч-03/8-0400/20 від 14.07.2020р. (а.с.33-34).

Разом з тим, приймаючи таке рішення, пенсійним органом не було враховано, що Дорученням Кабінету Міністрів України №397/21 від 06.01.1995р. дію Переліку №909 поширено і на викладачів музичних, художніх, хорових, хореографічних шкіл, шкіл мистецтв та інших шкіл естетичного виховання, без внесення змін до постанови, а також і не було враховано те, що відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №963 від 14.06.2000р. до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, викладачі всіх спеціальностей.

За викладеного, суд приходить до висновку, що викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, та стаж роботи викладачем школі естетичного виховання має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком №909.

Вказана правова позиція узгоджується і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у його постанові від 30.01.2019р. у справі №442/456/17 (876/5312/17).

Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність прийняття пенсійним органом рішення від 14.07.2020 року за №13060-13650/4-03/8-0400/20 про відмову позивачеві в зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "e" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 17.09.1984 року по 01.04.1995 року музичним робітником дитячого садка "Сонечко" комбінату "Дніпрошахтобуд"; з 01.04.1995 року по 04.09.1996 року вчителем по класу фортепіано, концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання відділу культури Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про відмову виплатити грошову допомогу, визначену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням норм вищенаведеного законодавства, обставин встановлених судом та з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка наведена вище та не спростована відповідачем жодними доказами.

При цьому, є безпідставними та відхиляються судом викладені відповідачем доводи на підтвердження правомірності прийняття оспорюваного рішення, які викладені як у оспорюваному рішенні, так і у відзиві на позов, оскільки такі твердження пенсійного органу спростовуються встановленими судом вищенаведеними обставинами у даній справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч.2 ст.2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність правомірність прийняття пенсійним органом рішення від 14.07.2020 року за №13060-13650/4-03/8-0400/20 про відмову позивачеві в зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "e" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 17.09.1984 року по 01.04.1995 року музичним робітником дитячого садка "Сонечко" комбінату "Дніпрошахтобуд"; з 01.04.1995 року по 04.09.1996 року вчителем по класу фортепіано, концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання відділу культури Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про відмову виплати грошової допомоги, визначену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оспорюване рішення, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом встановлено порушення вищенаведеним оспорюваним рішенням відповідача прав та інтересів позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування такого рішення, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню.

Також і підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "e" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 17.09.1984 року по 01.04.1995 року музичним робітником дитячого садка, "Сонечко" комбінату "Дніпрошахтобуд"; з 01.04.1995 року по 04.09.1996 року вчителем по класу фортепіано, концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання відділу культури Тернівської міської ради Дніпропетровської області, нарахувати та виплатити позивачеві визначену п.7-1. Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, з урахуванням того, що судом встановлено протиправність рішення пенсійного органу щодо відмови позивачеві у зарахуванні такого стажу до спеціального та щодо відмови у виплаті наведеної допомоги, та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005р. (остаточне) у справі "Кечко проти України" зазначив, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Також і у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "e" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 17.09.1984 року по 01.04.1995 року музичним робітником дитячого садка, "Сонечко" комбінату "Дніпрошахтобуд"; з 01.04.1995 року по 04.09.1996 року вчителем по класу фортепіано, концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання відділу культури Тернівської міської ради Дніпропетровської області, нарахувати та виплатити позивачеві визначену п.7-1. Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Також і, задовольняючи позов у наведеній частині, судом враховується і те, що Конституційний Суд України у п.3.4 Рішення від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 зазначив, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський Суд з прав людини у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції про сплату №28003111 від 17.08.2020р. у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с.7,39).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення №13060-13650/Ч-03/8-0400/20 від 14.07.2020р., зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом №13060-13650/4-03/8-0400/20 від 14.07.2020 року про відмову ОСОБА_1 в зарахуванні до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "e" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди її роботи: з 17.09.1984 року по 01.04.1995 року музичним робітником дитячого садка "Сонечко" комбінату "Дніпрошахтобуд"; з 01.04.1995 року по 04.09.1996 року викладачем по класу фортепіано, концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання відділу культури Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про відмову виплати грошової допомоги, визначену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "e" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" періоди роботи: з 17.09.1984 року по 01.04.1995 року музичним робітником дитячого садка, "Сонечко" комбінату "Дніпрошахтобуд"; з 01.04.1995 року по 04.09.1996 року викладачем по класу фортепіано, концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання відділу культури Тернівської міської ради Дніпропетровської області, а також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 визначену п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва