Справа № 160/14822/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 грудня 2020 року Справа № 160/14822/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Єфанова Ольга Володимирівна, перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «ТНП» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «ТНП» до Дніпровської митниці Держмитслужби в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати:

рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2019/200271/1 від 24.12.2019 року;

картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2019/00033 від 24.12.2019 року.

Ухвалою суду від 13.11.2020 року позовну заяву залишено без руху для надання, зокрема, заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності підстав його пропуску та надання відповідних доказів

Так, позивач в заяві від 26.11.2020 року зазначив, що оскаржувані рішення митниці оскаржуються в строки передбачені Податковим кодексом України, а саме 1095 днів.

Проте, суддя зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Порушення має місце як тоді, коли негативні наслідки вже настали, так і тоді, коли вони лише можуть настати з певною вірогідністю.

Суддя звертає увагу, що рішення про коригування митної вартості товару та картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не є податковими повідомленнями - рішеннями митних органів, які оскаржуються з урахуванням особливостей, визначених Податковим кодексом України, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 24 Митного кодексу України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Предметом оскарження, серед іншого є, рішення - окремі акти, якими митні органи або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що правила цієї глави застосовуються у всіх випадках оскарження рішень, дій або бездіяльності митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, крім оскарження постанов по справах про порушення митних правил та випадків, коли законом встановлено інший порядок оскарження зазначених рішень, дій чи бездіяльності (таке виключення передбачено ч.5 даної статті - оскарження податкових повідомлень-рішень митних органів здійснюється у порядку, встановленому Податковим кодексом України.)

Втім, відповідно до пункту 14.1.157 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до пункту 54.1 ст. 54 ПКУ, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пункту 58.1 ст. 58 ПКУ контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

За змістом статей 54, 58 ПК України підставою для винесення податкового повідомлення-рішення є акти перевірок податкового органу, у яких зафіксовані порушення податкового законодавства.

Стаття 56 ПК України визначає порядок оскарження рішень контролюючих органів.

Як передбачає пункт 56.11 ст. 56 ПК України, не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до пункту 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку, У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що рішення митного органу про коригування митної вартості не є податковим повідомленням-рішенням, в розумінні норм чинного законодавства, у зв`язку з чим до спірних правовідносин не може бути застосований строк, встановлений ст. 102 ПК України, адже:

1) рішення про коригування митної вартості прийняте митним органом за митною декларацією (далі - МД), за якою не здійснювалося митне оформлення у зв`язку з відмовою у митному оформленні;

2) рішення про коригування митної вартості не є підставою для розрахунку митним органом митних платежів та подальшого їх стягнення у примусовому порядку, таке рішення є лише підставою для відмови декларанту у здійсненні митного оформлення;

3) порядок та підстави перегляду митним органом рішення про коригування митної вартості та його оскарження передбачені ст. ст. 24, 55 МК України, а не ПК України.

Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 18.06.2020 року у справі №805/1536/17-а:

«У відповідності до статті 29 МК України рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Враховуючи, те, що позивач в даній справі оскаржує рішення, яке прийнято з питань державної митної справ, то з урахуванням положень статті 29 МК України строк його оскарження визначається згідно із вимогами КАС України.

Разом з тим, у порядку, встановленому Податковим кодексом України можуть бути оскаржені податкові повідомлення-рішень органів доходів і зборів (ч. 5 статті 24 МК України).

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 07.06.2018 по справі №813/1276/16».

У відповідності до статті 29 МК України рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Враховуючи, те, що позивач в даній справі оскаржує рішення, яке прийнято з питань державної митної справ, то з урахуванням положень статті 29 МК України строк його оскарження визначається згідно із вимогами КАС України.

Разом з тим, у порядку, встановленому Податковим кодексом України можуть бути оскаржені податкові повідомлення-рішень органів доходів і зборів (ч.5 статті 24 МК України).

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 07.06.2018 по справі №813/1276/16.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи не визнання судом поважними підстави пропуску строку звернення позивача з даним позовом до адміністративного суду, позовна заява підлягає поверненню.

Згідно з п.9 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду залишити без задоволення.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова група «ТНП» до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень повернути позивачу.

Повернути позивачу судовий збір сплачений згідно платіжного доручення №2815 від 25.11.2020 року в розмірі 906,99 грн. та згідно платіжного доручення №2801 від 05.11.2020 року в розмірі 4204,00 грн.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова