Справа № 520/8983/2020
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 грудня 2020 року Справа №520/8983/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області,

про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) 14.07.2020 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 27.06.2018:

- №002930/1309 за формою «Ф», яким визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 78934,40 гривень за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період: 2017 рік у частині нарахування податкових зобов`язань на суму 60758, 40 грн. (шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят вісім 40 копійок);

- №002931/1309 за формою «Ф», яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 3190,40 гривень за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період : 2017 рік у частині нарахування податкових зобов`язань на суму 2392,80 грн. (дві тисячі триста дев`яносто дві 80 копійок) як такі, що суперечать вимогам чинного законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем всупереч норм Податкового кодексу України. Зазначає, що він є власником нежитлової нерухомості, зокрема, складів, гаража та виробничої лабораторії, які відповідно до технічного паспорту є нежитловими будинками. На думку позивача, нарахування податку на належну йому нерухомість (нежитлова) має здійснюватися не по ставці 1%, який застосований контролюючим органом, а по ставці 0,25% (склади), 0,1% (гараж, інші будівлі) від мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2017, яка визначена рішенням Харківської міської ради.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у адміністративній справі №520/8983/2020.

Цією ж ухвалою відповідачу надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач правом надання відзиву не скористався та станом на дату прийняття рішення у справі відзиву не надав.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №520/8983/2020 відмовлено у клопотанні ГУ ДПС у Харківській області про закриття провадження у справі.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є власником об`єкту нерухомості: нежитлової будівлі літ. «Р-1» загальною площею 99,7 кв.м, що розташована за адресою: місто Харків, вулиця Гордієнківська, будинок 23, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.10.2016, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, реєстраційний номер 2253.

Водночас, позивач є власником об`єкту нерухомості: нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 180,9 кв.м, нежитлової будівлі літ. «Б-1» загальною площею 76,9 кв.м, нежитлової будівлі літ. «В-1» загальною площею 86,6 кв.м, нежитлової будівлі літ. «Г-1» загальною площею 95,6 кв.м, нежитлової будівлі літ. «Д-1» загальною площею 445,8 кв.м, нежитлової будівлі літ. «Е-1» загальною площею 82,7 кв.м, нежитлової будівлі літ. «Ж-2» загальною площею 301,7 кв.м, нежитлової будівлі літ. «З-1» загальною площею 260,4 кв.м, нежитлової будівлі літ. «И-1» загальною площею 60,9 кв.м., нежитлової будівлі літ. «К-1» загальною площею 101,6 кв.м, нежитлової будівлі літ. «Л-1» загальною площею 547,2 кв.м, нежитлової будівлі літ. «М-1» загальною площею 34,4 кв.м, нежитлової будівлі літ. «Н-1» загальною площею 192,0 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.10.2016, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, реєстраційний номер 2250.

Право власності на зазначені нежитлові будівлі зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

На об`єкти нерухомості, які належать позивачу на праві приватної власності, видані відповідні технічні паспорти із зазначенням призначення їх використання.

ГУ ДФС у Харківській області 27.06.2018 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №002930/1309 за формою «Ф», яким визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 78934,40 гривень за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період 2017 рік у частині нарахування податкових зобов`язань на суму 60758, 40 грн. (шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят вісім 40 копійок);

- №002931/1309 за формою «Ф», яким визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 3190,40 гривень за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період : 2017 рік у частині нарахування податкових зобов`язань на суму 2392,80 грн. (дві тисячі триста дев`яносто дві 80 копійок).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями частини другої статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII запроваджено новий місцевий податок, а саме - податок на майно, який складається з трьох різновидів: транспортний податок, податок на майно, відмінне від земельної ділянки, та плата за землю.

Платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Це визначено підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України.

Об`єктом оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України).

Згідно підпунктам 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

За приписами підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу

України податкове/податкові повідомлення-рішення, про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Підпунктом 266.6.1. пункту 266.6. статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктами 14.1.1291 та 14.1.1291 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості це будівлі, приміщення, що не віднесені, відповідно до законодавства, до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку:

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки:

г) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункт 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

За правилами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України (у редакції, чинній у 2016 році) ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Харківською міською радою 11 сесії 7 скликання прийнято рішення «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 №542/17 (далі по тексту Рішення №542/17) встановлено ставки та пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з додатком 1 зазначеного рішення визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року за 1 кв.м бази оподаткування.

Пунктом 5 Додатку 1 до зазначеного рішення встановлено ставки податку для об`єктів нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб у розмірах:

4) гаражі - 0.1%;

5) будівлі промисловості та склади - 0,25%;

8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Згідно пункту 5 статті 38 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної

плати визначається у Законі України «Про Державний бюджет на відповідний рік».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» мінімальна заробітна плата у 2017 році з 01 січня становить 3200 гривень.

З зазначеного вбачається, що у місті Харкові 2017 році ставка податку за 1 кв.м за нежитлові будівлі складає, зокрема:

- склади 0,25%*3200,00 грн. = 8 грн./кв.м;

- гаражі 0,1%*3200,00 грн. =3.20 грн./кв.м;

- інші будівлі 0/1%*3200,00 грн. = 3,20 грн./кв.м.

Суд звертає увагу на те, що згідно технічного паспорту, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональне бюро технічної інвентаризації» нежитлові будівлі, які належать позивачу відносяться, зокрема, до складів (пункт 5 Рішення №542/17), гаражів (пункт 4 Рішення №542/17) та інших будівель (пункт 8 Рішення №542/17).

Згідно зазначеного у позовній заяві розрахунку розмір податку на належні позивачу нежитлові приміщення за 2017 рік загальної площі 2 2483,70 кв.м становить 18 973,60 грн., з якої:

- виробнича лабораторія (інші будівлі - пункт 8 Рішення №542/17) 180,9 кв.м *3.20 грн./кв.м становить 578,88 грн.;

- майстерня (інші будівлі - пункт 8 Рішення №542/17) 60,9 кв.м *3.2 грн./кв.м становить 194,88 грн.

- склад (пункт 5 Рішення від 22.02.2017 №542/17) 2 241,9 кв.м *8 грн./кв.м становить 17 935,20 грн.

Тобто, податок на належні позивачу нежитлові приміщення за 2017 рік загальної площі 2 2483,70 кв.м визнається останнім у розмірі 18 973,60 грн.

Позивач стверджує, що контролюючим органом при здійсненні розрахунку податкових зобов`язань застосовано ставку податку 1,0% від мінімальної заробітної плати, що суперечить, на думку позивача, нормам чинного законодавства.

Відповідачем до матеріалів справи не подано розрахунок податкових зобов`язань, яким визначено суму податкових зобов`язань.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, фактично контролюючим органом під час розрахунку податкових зобов`язань на майно (нежитлові приміщення) застосовано ставку податку 1% від мінімальної заробітної плати, проте Рішенням №542/17 встановлено ставки та пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за нежитлові будівлі, зокрема: склади 0,25%*3200,00 грн. = 8 грн./кв.м; гаражі 0,1%*3200,00 грн. =3.20 грн./кв.м; інші будівлі 0/1%*3200,00 грн. = 3,20 грн./кв.м.

Беручи до уваги наведене, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у розмірі 78 934,40 грн. (від 27.06.2018 №002930/1309) та у розмірі 3190,40 грн. (від 27.06.2018 №002931/1309).

Водночас, позивач визнає нарахований податок на майно по податковому повідомленню-рішенню від 27.06.2018 №002930/1309 у розмірі 18 176,40грн.(78 934,40 грн. 60 758,00 грн.) та по податковому повідомленню- рішенню від 27.06.2018 №002931/1309 у розмірі 2392,00 грн. (3190,40 798,40 грн.)

Підсумовуючи наведене, спірні податкові повідомлення-рішення від 27.06.2018 підлягають скасуванню №002930/1309 у частині нарахування податкових зобов`язань на суму 60 758,00 грн., №002931/1309 у частині нарахування податкових зобов`язань на суму 2392,00 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 25.06.2020 у справі №818/1038/16.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновків про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вулиця Пушкінська, 46, місто Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 27.06.2018 №002930/1309 за формою «Ф», яким визначено суму податкового зобов`язання у розмірі 78934,40 гривень за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період 2017 рік у частині нарахування податкових зобов`язань на суму 60758, 40 грн. (шістдесят тисяч сімсот п`ятдесят вісім 40 копійок).

Скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 27.06.2018 №002931/1309 за формою «Ф», яким визначено суму податкового зобов`язання в розмірі 3190,40 гривень за платежем: податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки з фізичних осіб за податковий період 2017 рік у частині нарахування податкових зобов`язань на суму 2392,80 грн. (дві тисячі триста дев`яносто дві 80 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 04.12.2020.

Суддя О.В. Ніколаєва