Справа № 620/2797/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року Чернігів Справа № 620/2797/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Новик Н.С.,

за участю представника позивача Маляренко К.О., представника відповідача Вершиніної І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Чернігівська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Чернігівська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.05.2020 №5-2522.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки станом на 01.01.2020 між позивачем та Чернігівською міською радою відсутні будь-які договірні відносини щодо користування землею, а отже відсутня підстава нарахування орендної плати, земельна ділянка не реєструвалась ні у Державному земельному кадастрі, ні у Державному реєстрі земель, користувачем земельної ділянки під об`єктом нерухомості є Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради, а не позивач.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що між Чернігівською міською радою та позивачем було укладено договір оренди земельної ділянки для експлуатації магазину. Вказує, що станом на 15.05.2020 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради не повідомляло Головне управління ДПС у Чернігівській області про повернення позивачем земельної ділянки, а також про відмову від продовження договору оренди.

Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій вказав, що 20.06.2020 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради направило позивачу листа про неможливість укладення нового договору оренди земельної ділянки як з власником приміщень на першому поверсі багатоповерхового будинку. Також вказує, що на момент закінчення договору оренди земельної ділянки, 31.10.2019, повернення земельної ділянки міській раді було неможливим, оскільки власником земель комунальної власності міста земельну ділянку ще у 2016 було передано Комунальному підприємству «Деснянське» Чернігівської міської ради.

Третьою особою було надано пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову, та зазначила, що після закінчення дії договору оренди позивачем земельна ділянка не поверталась, її використання здійснюється позивачем без правовстановлюючих документів. Вказує, що Комунальному підприємству «Деснянське» Чернігівської міської ради затверджено проект землеустрою щодо відведення та надано земельну ділянку (кадастровий номер :02:026:0299) у постійне користування для обслуговування багатоквартирного будинку. Також зазначає, що Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомляло позивача про необхідність звернення до міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право строкового платного сервітуту.

Вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить нежитлове приміщення (магазин непродовольчих товарів з літ. 1-1 по літ. 1-4 загальною площею 56,3 кв. м) за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 10-11).

22.11.2012 між Чернігівською міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки № 3216, який зареєстрований у Чернігівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис від 22.11.2012 № 3216. Передача земельної ділянки підтверджується актом прийому-передачі від 22.11.2012 (а.с. 16-20).

Згідно умов договору, зокрема, пунктів 6, 19, орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :02:026:9069) в АДРЕСА_1 для експлуатації магазину. Договір укладено до 31.10.2019. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Після припинення договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Позивач звернувся до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради з приводу поновлення договору оренди земельної ділянки, однак листом від 20.06.2019 № 4583/2-08/2019/вих/Р-4673-1-09 ОСОБА_1 було повідомлено, що укладення договору оренди земельної ділянки з власником приміщень на першому поверсі багатоповерхового будинку не можливе, оскільки неможливо оформити об`єкт відносин - земельну ділянку з наступним укладенням договорів оренди та проведенням їх державної реєстрації в установленому порядку. Запропоновано звернення до міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право строкового платного сервітуту (а.с. 80).

Так, згідно рішення Чернігівської міської ради від 28.01.2016 № 3/VII-27 Комунальному підприємству «Деснянське» Чернігівської міської ради затверджено проект землеустрою щодо відведення та надано земельну ділянку (кадастровий номер :02:026:0299) у постійне користування, площею 0,6466 га, по АДРЕСА_1 для обслуговування багатоквартирного будинку (а.с. 23).

Право постійного користування Комунальним підприємством «Деснянське» Чернігівської міської ради вказаної земельної ділянки було зареєстровано 10.05.2017, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 217296436 від 22.07.2020 (а.с. 12-14).

Головним управлінням ДПС в Чернігівській області згідно підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України сформовано податкове повідомлення-рішення від 15.05.2020 №5-2522, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 3155,95 грн. (а.с. 15).

На вказане податкове повідомлення-рішення позивачем було подано скаргу до Державної податкової служби України, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 07.07.2020 № 2865/Р/99-00-06-02-04-09, яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 25-31).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

У відповідності до приписів статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено положеннями Податкового кодексу України.

За визначенням підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

В свою чергу, згідно з підпунктом 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

При цьому землекористувачами у розумінні підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визнаються юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Орендною ж платою за земельні ділянки державної і комунальної власності (відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України) є обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі - орендна плата).

Наведені законодавчі приписи кореспондуються з положеннями статті 96 Земельного кодексу України, пунктом «в» частини першої якої визначено обов`язок землекористувачів своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Згідно пунктів 288.2-288.4 статті 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Своєю чергою за приписами частини першої статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною дев`ятою цієї ж статті Земельного кодексу України визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Питання стосовно припинення договору оренди землі і наслідків припинення або розірвання такого договору унормовані статтями 31 та 34 Закону України «Про оренду землі», за змістом яких договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

В той же час за правилами частин першої, другої статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Разом з тим частина шоста вказаної статті Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент закінчення дії договору, 31.10.2019) визначала, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_1 до закінчення дії строку договору оренди земельної ділянки звернувся до Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради з приводу поновлення договору оренди земельної ділянки, однак листом від 20.06.2019 № 4583/2-08/2019/вих/Р-4673-1-09 йому було повідомлено про неможливість укладення договору оренди земельної ділянки з власником приміщень на першому поверсі багатоповерхового будинку, оскільки неможливо оформити об`єкт відносин - земельну ділянку з наступним укладенням договорів оренди (а.с. 80).

При цьому, земельну ділянку, що була надана в оренду позивачу, у складі земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0299 рішенням Чернігівської міської ради від 28.01.2016 № 3/VII-27 було надано у постійне користування Комунальному підприємству «Деснянське» Чернігівської міської ради.

Надаючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, суд приходить до висновку, що строк дії договору оренди земельної ділянки № 3216 від 22.11.2012 між Чернігівською міською радою та ОСОБА_1 не був поновлений на новий строк та припинився 31.10.2019.

Суд визнає, що положеннями статті 288 Податкового кодексу України системно врегульовані питання орендної плати, як різновиду плати за землю, включаючи всі відмінності притаманні саме цьому податку. На відміну від земельного податку, підставою нарахування якого відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України є дані державного земельного кадастру, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки відповідно до пункту 288.1 статті 288 цього кодексу.

Суд вважає, що відсутність діючого договору оренди земельної ділянки доводить відсутність у позивача статусу орендаря земельних ділянок, що вказує на те, що у 2020 році ОСОБА_1 не був суб`єктом сплати орендної плати за землю.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що норми Податкового кодексу України поширюються виключно на цивільно-правові угоди в частині надання у тимчасове платне користування земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди. Податковий кодекс України не містить норм податкового регулювання відносин в частині реалізації принципу платності за договорами земельного сервітуту, які встановлюють окремі земельні відносини.

За таких обставин, суд, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення - рішення від 15.05.2020 № 5-2522 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Чернігівська міська рада (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 15.05.2020 № 5-2522.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.12.2020.

Суддя Н.М. Баргаміна