Справа № 260/822/19
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2020 року м. Ужгород№ 260/822/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

представник позивача: Зольнікова В.О.,

представник відповідача: Калич О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Зольнікову Віту Олександрівну - звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці в Закарпатській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК62/216/ПД/АВ-ТД-ФС-41 від 05 березня 2019 року.

Мотивуючи позовні вимоги представник позивача стверджує, що спірна постанова прийнята із суттєвими порушеннями законодавчо визначеної процедури, без з`ясування усіх обставин, що призвело до помилкового висновку про порушення позивачем вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху через невідповідність її вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Після усунення недоліків, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12 серпня 2019 року було забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 05 березня 2019 року №ЗК62/216/ПД/АВ-ТД-ФС-41 про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 125190,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

19 серпня 2019 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач спростовує звинувачення позивача щодо порушення процедури проведення перевірки. Зазначає, що в ході проведення інспекційного відвідування належного позивачу кафе «Біля мосту» було встановлено факт допуску працівника ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин, чим порушено приписи ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

17 вересня 2019 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання наполягає, що ФОП ОСОБА_1 не допускала порушень законодавства про працю, а інспектором праці не було встановлено, що ОСОБА_2 дійсно виконувала надане їй завдання та на користь ФОП ОСОБА_1 , як найманий працівник, не встановлено яку роботу їй доручила виконувати ФОП ОСОБА_1 , з якого часу ОСОБА_2 виконує певну роботу на користь ФОП ОСОБА_1 , коли вона приступила до виконання роботи, яку доручила їй ФОП ОСОБА_1 , не встановлено, що ОСОБА_2 виконувала покладені на неї обов`язки роботодавцем саме тиждень, що трудовий договір між ними дійсно був фактично укладений, тож і не було підстав для винесення припису про усунення порушень та вжиття заходів до притягнення ФОП ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд такі задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 28.02.2020 року здійснено допит свідка ОСОБА_2 . Свідок повідомила суду, що не працювала на ФОП ОСОБА_1 , а хотіла орендувати кафе «Біля Мосту» для власної підприємницької діяльності. Розповіла, що 09 лютого 2019 року зайшла разом із сестрою в приміщення кафе «Біля Мосту» подивитись його, можливо прибрати трохи для відкриття закладу в подальшому. В той же час прийшли люди і почали її знімати на камеру телефону та питали хто вона. Вона відповіла що ніхто. Вони просили її надати письмові пояснення, на що вона відмовилась, оскільки не розуміла що відбувається. Пояснила, що займається підприємницькою діяльністю та повідомила, що уклала договір оренди з ОСОБА_1 13 лютого 2019 року. Ключі від приміщення їй надала ОСОБА_3 . Власницю ОСОБА_1 знає давно.

В судовому засіданні 16.03.2020 року було допитано свідка ОСОБА_3 . Така повідомила суду, що дійсно у зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 така була змушена виїхати до своїх дітей в місто Харків і доручити їй ведення підприємницької діяльності нотаріально посвідченою довіреністю. В її обов`язки, здебільшого, входило отримувати листи та подавати звітність. Зазначила, що ОСОБА_2 не працювала в кафе «Біля Мосту», а оглядала приміщення у зв`язку з наміром орендувати таке, що ї зробила згодом. Повідомила, що ОСОБА_2 раніше працювала в приміщенні кафе «Біля Мосту», а точніше орендувала частину такого і здійснювала підприємницьку діяльність по реалізації канцелярії. Проінформувала суд, що в день коли прийшли працівники Управління Держпраці у Закарпатській області вона дала ключі від кафе ОСОБА_2 , оскільки та мала намір піти подивитись приміщення закладу для вирішення питання чи буде брати його в оренду. ОСОБА_3 зазначила, що знає ОСОБА_2 давно, оскільки виросли в одному місті, тому і дала спокійно ключі від закладу. На наступний день ОСОБА_2 віддала ключі та повідомила ОСОБА_3 , що приходила якась перевірка. Повідомила, що єдиним працівником кафе була ОСОБА_4 , яка працевлаштована барменом. Також зазначила, що на момент перевірки кафе вже пару днів як не працювало, оскільки ОСОБА_1 подала документи на припинення підприємницької діяльності, яку припинено 11.02.2019 року.

У судовому засіданні 15.09.2020 року було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка повідомила суду, що працювала в кафе «Біля Мосту» барменом 13 років. Повідомила суду, що не розуміла коли підписувала про отримання направлення на перевірку, що їй з тим робити. Розповіла суду, що коли ОСОБА_1 захворіла ОСОБА_2 хотіла орендувати кафе.

Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах даної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа - підприємець 16.10.1998 року, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вчинено запис за № 0000126. Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є: 56.30 Обслуговування напоями.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано наказ від 30.01.2019 року № 25 про проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 на виконання Окремого доручення Голови Держпраці від 28.09.2018 року № 221/4.1-18 та аналізу інформації щодо можливого використання суб`єктами господарювання праці найманих працівників без належного оформлення трудових відносин, який зроблений на підставі повідомлення Головного Управління ДФС у Закарпатській області від 12.09.2018 року за № 8222/10/07-16-40-02-09 про діючі ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та листа Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області від 24.04.2019 № 1098/05.01 про використання найманих працівників (Т.І, а.с.132).

На підставі наказу видано направлення на проведення інспекційного відвідування від 05.02.2019 № 97, яке 06.02.2019 року було отримано гр. ОСОБА_4 для передачі ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис на направленні (Т.І, а.с.133). Також, гр. ОСОБА_4 було надано лист №13 від 06.02.2019 року, в якому Управління Держпраці у Закарпатській області просить ОСОБА_1 надати на 10:00 годину 07.02.2019 року для проведення інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю завірені ксерокопії документів: свідоцтво про реєстрацію фізичної особи-підприємця або Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців; копію паспорта; особові картки типової форми №П-2; журнали з охорони праці, гігієни праці та протипожежної охорони; правила внутрішнього трудового розпорядку; трудові договори з найманими працівниками на роботу; накази про прийом працівників на роботу; повідомлення органів ДФС про прийом на роботу працівників; відомості про нарахування та виплату заробітної плати працівникам; накази про звільнення працівників (Т.І, а.с.134).

07 лютого 2019 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області складено Акт №ЗК62/216/ПД про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування, у зв`язку з відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (Т.І, а.с.135-136).

07 лютого 2019 року Управлінням Держпраці було складено Вимогу про надання/поновлення документів №ЗК62/216/ПД, якою зобов`язано ФОП ОСОБА_1 у строк до 09 год. 30 хв. « 15» лютого 2019 року надати : установчі документи; трудові договори з найманими працівниками; накази про прийом на роботу працівників та повідомлення ДФС; паспортні дані фізичної особи-підприємця; відомості про нарахування і виплату заробітної плати за жовтень-грудень 2018 року та січень 2019 року; накази про надання щорічних відпусток за 2018 рік та січень 2019 року; накази про звільнення працівників за 2018 рік та січень 2019 року (Т.І, а.с.151-152). Дану вимогу Управлінням Держпраці у Закарпатській області було направлено на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Інспекційним відвідуванням, проведеним 11 лютого 2019 року було встановлено, що за місцем здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 (кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») за барною стійкою кафе знаходилася і виконували роботу з реалізації алкогольних напоїв працівниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає в АДРЕСА_3 , яка в усній розмові повідомила, що у ФОП ОСОБА_1 у кафе вона заміняє подругу, без укладеного трудового договору. Від надання пояснень відмовилася. Представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за довіреністю від 20.11.2018 року ОСОБА_3 не надала ні трудову, ні цивільно-правову угоду з вищевказаною працівницею (Т.І, а.с.137-138).

Так, посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області 11.02.2019 року складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю ФОП ОСОБА_1 за № ЗК62/216/ПД/АВ, в якому було зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України (Т.І, а.с.137).

ОСОБА_2 відмовилась від надання письмових пояснень (Т.І, а.с.139).

З огляду на вище, інспекторами праці було встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 11.02.2019 року допустила до виконання робіт в кафе «Біля Мосту» працівника ОСОБА_2 , без укладання з нею трудового договору, чим порушено вимоги ч. З ст. 24 Кодексу законів про працю України.

11.02.2019 року Управління Держпраці у Закарпатській області винесено Припис про усунення виявлених порушень № ЗК62/216/ПД/АВ/П (Т.І, а.с.154). Даний Припис Управлінням Держпраці у Закарпатській області було направлено на поштову адресу ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

18 лютого 2019 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області складено Акт про відмову від підпису №ЗК62/216/ПД/АВ/П/ВП (Т.І, а.с.157).

20 лютого 2019 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області винесено Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ЗК62/216/ПД/АВ/-ТД, яким вирішив, що справа підлягає розгляду відповідно до ст. 265 Кодексу Законів про працю України 05.03.2019 року в Управлінні Держпраці у Закарпатській області за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 16 (Т.І, а.с.158). Повідомлення про розгляд справи №07-02/814 від 25.02.2019 року було направлено ФОП ОСОБА_1 на поштову адресу: АДРЕСА_4 , а.с.159).

05.03.2019 року головним державним інспектором Глаголич К.Е. було складено Протокол №37 розгляду справи за статтею 265 КЗпП та ч. 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» в Управлінні Держпраці у Закарпатській області, відповідно до якого вбачається, що уповноважені особи роботодавця на розгляд справи не з`явились, інформації щодо клопотання роботодавця про розгляд справи без його участі не надано, пояснення, заперечення, що надавались в ході розгляду справи не надано (Т.І, а.с.163).

05 березня 2019 року Управлінням Держпраці у Закарпатській області було винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК62/216/ПД/АВ-ТД-ФС-41 на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 125190,00 грн. (Т.І, а.с.160-161). Постанову було направлено ФОП ОСОБА_1 на поштову адресу: м. Чоп, вул. Миру, 19 (Т.І, а.с.164).

Суд зазначає, що доказів вручення вказаних документів позивачу відповідачем суду не надано.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП України врегульований Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17 липня 2013 року (надалі Порядок №509).

Згідно вказаного Порядку, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Пунктом 2 Порядку №509 передбачено, що штрафи накладаються посадовими особами Держпраці на підставі акту про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю.

Отже, підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за статтею 265 Кодексу законів про працю України є акт посадової особи органу Держпраці, складений за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, в якому викладені порушення трудового законодавства, передбачені частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який діяв під час спірних правовідносин, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №823.

Пунктом 16 вказаного порядку передбачено, що разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, визначених пунктом 10 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

У разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Абзацом 7 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю України, з урахуванням положень абзаців 2 та 6 даної статті визначено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, зокрема, у разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень з питань фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Як встановлено судовим розглядом, підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугував висновок відповідача про допущення гр. ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин, що є порушенням вимог частини третьої статті 24 КЗпП України.

Згідно зі ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (надалі і до цього - КЗпП України).

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частини третьої статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позиція відповідача про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини третьої статті 24 КЗпП України зводиться лише до виявленого під час проведення інспекційного відвідування факту допуску гр. ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин в кафе «Біля Мосту», що належить позивачу.

На підтвердження своїх тверджень відповідач надав відеозапис.

Проте суд вважає, що відповідний відеозапис не може бути належним доказом, з огляду на те, що такий здійснено на невідомий пристрій.

За змістом підпунктів 1, 6 пункту 11 Порядку, під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектори праці за наявності службового посвідчення мають право: безперешкодно, без попереднього повідомлення, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-фото та відеотехніки.

Таким чином Порядком визначено, що для фіксування проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото та відеотехніки потрібне службове посвідчення та наявність умов, а саме пред`явлення інспектором праці об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі службового посвідчення та проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин.

Як встановлено судом вище, під час проведення інспекційного відвідування за адресою: АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_1 не була присутня, як і не була присутня ОСОБА_3 (уповноважена особа), відповідно службові посвідчення їм не пред`являлись інспекторами праці.

Крім того, відповідно до п. 22 Порядку, матеріали, зафіксовані аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань долучаються до акту у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер Акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

Однак, у акті інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ЗК62/216/ПД/АВ від 11.02.2019 року не міститься відмітка про те, що процес відвідування зафіксований засобами відеотехніки та в порушення вимог .п 22 Порядку, у акті немає відмітки про долучення до нього диску.

Відтак, диск з відеозаписом здійсненого заходу не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушень трудового законодавства, оскільки акт не містить відмітки про його долучення до матеріалів інспекційного відвідування та немає відомостей про технічний засіб, яким здійснено такий відеозапис.

В ході судового розгляду встановлено, що під час вручення 07.02.2019 року головним державним інспектором Сумара А.Ф. - представнику за довіреністю ФОП ОСОБА_5 - Рашкі А.В. вимоги про надання документів № ЗК62/216/ПД, якою зобов`язано було їх надати у строк до 15.02.2019 року, ОСОБА_3 повідомила інспектора про те, що ФОП ОСОБА_5 прийняла рішення про припинення господарської діяльності та здійснюється оформлення припинення діяльності ФОП, а також, що за станом здоров`я ОСОБА_5 знаходиться вже тривалий час у м. Харкові на лікуванні, де має місце проживання. Також, ОСОБА_3 11.02.2019 року до Управління Держпраці у Закарпатській області було подано підтверджуючі документи про припинення діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Також в ході розгляд справи, зокрема показами свідків, встановлено що ОСОБА_2 відвідувала кафе в АДРЕСА_2 , однак не як реалізатор алкогольних напоїв, а як можливий орендар кафе.

В матеріалах справи міститься укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір оренди магазина-кафе по АДРЕСА_2 від 13 лютого 2019 року (Т.І, а.с.48-49).

Висновки відповідача відносно допуску ОСОБА_2 до роботи без належного оформлення трудових відносин не відповідають фактичним обставинам та не знайшли свого підтвердження матеріалами інспекційного відвідування, та суперечать показам свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в яких останні зазначили, що ОСОБА_2 не працювала у позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, а судом не встановлено, порушення позивачем ст. 24 КЗпП України, а саме: факту допуску працівника до роботи бармена відповідно без оформлення трудового договору.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищеперераховане відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваної Постанови, в зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗК62/216/ПД/АВ-ТД-ФС-41 від 05 березня 2019 року.

3. Стягнути з Управління Держпраці у Закарпатській області (вул. Минайська, буд. 16, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір 1251,90 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят одна гривня 90 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

У зв`язку з перебування головуючої судді Калинич Я.М. з 23 листопада 2020 року по 04 грудня 2020 року у відпустці, повний текст рішення виготовлено та підписано 07 грудня 2020 року.

СуддяЯ. М. Калинич