Справа № 500/2702/20
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2702/20

26 листопада 2020 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію відповідно до пункту "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 01.07.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 працювала у ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" на посаді "ткалі" з 16.07.1984 по 14.03.2011 Позивачці виповнилося понад 53 роки і вона має стаж роботи на посаді "ткалі" більше 20 років, що дає право на отримання пільгової пенсії.

Позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Однак, відповідачем було безпідставно відмовлено їй в призначенні такої пенсії у зв`язку з тим, що у позивачки не достатньо стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, відповідачем не зараховано їй в стаж роботи періоди навчання, перебування на лікарняних та у відпустках по догляду за дитиною.

Не погоджуючись і з вказаним рішенням відповідача, позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 25.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У встановлений судом строк, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що згідно довідки від 16.03.2020 №04/129, виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" за період роботи з 16.07.1984 по 14.03.2011, спеціальний стаж роботи позивачки становить 13 років 08 місяців 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, вказав що згідно даних трудової книжки позивачки та атестату №8986 від 14.07.1984, виданого Міським професійно-технічним училищем №2 міста Тернополя, позивачка навчалась у вищезазначеному училищі за спеціальністю "ткаля" у період з 01.09.1982 по 14.07.1984 (01 рік 09 місяців 14 днів).

Однак, з урахуванням роботи позивачки ткалею (згідно даних довідки №04/129 від 16.03.2020 року виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно") та з врахуванням періоду навчання, відповідач зазначає, що стаж позивачки складатиме 15 років 05 місяців 24 дні, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В судове засідання 26.11.2020 року позивач не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання. Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з не прибуття сторін у справі, та враховуючи предмет спору та подані докази, суд прийшов до висновку за можливе розглянути дану справу без участі сторін, за наявними матеріалами справи, в порядку письмового провадження, відповідно до частини третьої статті 194 КАС.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно записів у трудовій книжці, з 16.07.1984 по 14.03.2011 пропрацювала на посаді ткалі у ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (арк. справи 7-8).

Після досягнення 53-річного віку, 01.07.2020 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформленим листом від 11.08.2020 року №1900-0321-8/12089 (арк. справи 11), з посиланням на Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 6 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", про що повідомлено позивачку.

Вказане рішення відповідача мотивоване тим, що згідно довідки від 16.03.2020 №04/129, виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" за період роботи з 16.07.1984 по 14.03.2011, спеціальний стаж роботи позивачки становить 13 років 08 місяців 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Не погодившись із відповідним рішенням позивач звернулася до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог суд враховує, що згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до вимог статті 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статті 81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно із статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

У відповідності до вимог статей 82, 104 Закону України "Про пенсійне забезпечення" документи про призначення пенсій розглядаються органами Пенсійного фонду не пізніше 10 днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення. Зазначене рішення органу, який призначає пенсії, може бути оскаржено до суду.

Згідно з пунктом 6) частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 583, затверджено список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, для призначення пенсій у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій або їх правонаступників.

Уточнююча довідка підприємства про підтвердження спеціального трудового стажу роботи є підставою для прийняття органами Пенсійного фонду рішення про призначення пенсії на пільгових умовах.

У довідці має бути вказано: період роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія, або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності повинні бути підписані посадовими особами підприємства (керівником, бухгалтером та начальником відділу кадрів) і засвідчено печаткою.

Частиною другою статті 2 КАС визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу наведених норм слідує, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону № 1058-IV, ПФУ зобов`язаний перевірити, зокрема, чи має заявниця не менше 20 років спеціального страхового стажу, на підставі поданих документів до заяви для призначення такої пенсії, в тому числі на підставі трудової книжки. У разі прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії, ПФУ повідомляє про це заявника і зазначає причини такої відмови.

Водночас, відповідно до статті 2 КАС, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Як слідує із довідки від 16.03.2020 №04/129, виданої ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" за період роботи з 16.07.1984 по 14.03.2011, спеціальний стаж роботи позивачки становить 13 років 08 місяців 10 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Водночас, посилання відповідача на довідку ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" від 16.03.2020 №04/129, в якій зазначено, що позивач не має необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, судом не беруться до уваги, оскільки органом, який наділений правом визначати наявність стажу для призначення відповідної пенсії, є органи Пенсійного фонду України, а не ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно".

Крім цього, ні відповідач у справі, ні третя особа не заперечили факту перебування позивачки у відпустках по догляду за двома дітьми у період з 16.07.1984 по 14.03.2011, в той же час у даній довідці до пільгового стажу такий період не включено.

Згідно із частиною другою статті 181 Кодексу законів про працю України, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

До спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугою років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною трирічного віку.

За таких обставин, період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи, який дає право особі на пенсію за вислугу років. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року справі №607/6447/17-а (адміністративне провадження №К/9901/32448/18).

Частиною 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Зміст Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Пенсійного Фонду України №18-1 від 10.11.2006 та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, не є чітким та передбачуваним для суб`єктів застосування, оскільки не визначають чітких критеріїв необхідності та механізму отримання довідок про стаж роботи, в тому числі осіб (роботодавець чи працівник), до обов`язку котрих входить подання відповідних довідок.

Суд вважає за необхідне відмітити, що законодавець не пов`язує обчислення пільгового стажу згідно з пунктом 6 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пунктом "є" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з зайняттям на цих роботах повний робочий день; ні цим Законом, ні іншими нормативно-правовими актами не передбачено, що до пільгового стажу роботи ткалі включаються тільки той стаж, коли працівник працював повний робочий день. Тому, суд не бере до уваги покликання відповідача щодо недостатності стажу позивача для призначення пільгової пенсії.

Крім цього, суд зазначає, що доказів, які б підтверджували зайнятість позивача неповний робочий день внаслідок неритмічної роботи підприємства відповідач та третя особа суду не надали.

Водночас, відповідачем при відмові у призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах не взято до уваги ту обставину, що відповідно до статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до атестату №8986 (арк. справи 9) позивачка ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 вступила та 14.07.1984 закінчила повний курс професійно-технічного училища №2 міста Тернополя за професією "ткалі".

До роботи за отриманою освітою позивачка приступила згідно даних трудової книжки (арк. справи 7-8) 16.07.81, тобто через 3 (три) дні після закінчення професійно-технічного училища, що дає їй право для зарахування до трудового стажу, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, часу навчання.

Враховуючи вищенаведене, пільговий стаж позивача згідно відомостей трудової книжки складає більше 20 років, що дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на вищевикладене суд приходить до переконання про те, що відповідачем протиправно відмовлено позивачці в призначенні пенсії відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відтак приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Також, суд враховує, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Водночас, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Таким чином, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та без використання повноважень з метою, з якою ці повноваження надано.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, наявні підстави для захисту прав позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача у формі листа від 11.08.2020 року №1900-0321-8/12089, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до абзацу першого частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи, що відмова відповідача, викладено у листі від 11.08.2020 року №1900-0321-8/12089 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах фактично є ухиленням від призначення зазначеної пенсії, тобто містить ознаки бездіяльності, суд приходить до висновку, що з метою виконання завдань адміністративного судочинства, визначених частиною 1 статті 2 КАС України, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивачки, слід зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 6) частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн згідно квитанції №44 від 21.09.2020 (арк. справи 4).

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ВАТ "Тернопільське об`єднання "Текстерно" про зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно поданої заяви про призначення пенсії від 01.07.2020 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 6) частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

4. Сягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на суму 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, );

третя особа:

- Відкрите акціонерне товариство "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (місцезнаходження: вул. Текстильна ,18,м. Тернопіль,46010 ) .

Головуючий суддя Мірінович У.А.