Справа № 200/10929/19-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 р. Справа№200/10929/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі

головуючого судді - Аляб`єва І.Г.

секретар судового засідання Козирева О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Жученко Р.О.,

представників відповідача Бережної Д.М., Пестица М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області (вул.Молодіжна, 5, м.Авдіївка, Донецька область, 86060, ) третя особа комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (вул.Молодіжна, 3, м.Авдіївка, Донецька область, 86060, ) про визнання неправомірними дій та визнання противоправним розпорядження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області, третя особа комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради, у який просить суд:

- визнати дії відповідача щодо прийняття розпорядження № 783 від 24 липня 2019 року «Про демонтаж (знесення) тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» - неправомірними;

- визнати протиправним розпорядження Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області № 783 від 24 липня 2019 року «Про демонтаж (знесення) тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Військово-цивільна адміністрація м. Авдіївки Донецької області протиправно ухвалила розпорядження від 24 липня 2019 року № 783 «Про демонтаж (знесення) тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» оскільки за своїми характеристиками торговий павільйон, який розташований за аресою: вул. Гагаріна, район будинку 2 є об`єктом капітального будівництва.

Відповідачами надіслано до суду відзиви на позов в яких просять у задоволенні позову - відмовити. Посилаються на те, що при прийнятті розпорядження адміністрація діяла в правомірно та в межах повноважень. Зазначають, що відповідно до ДБН В.2.2-23:2009 Будинки і споруди. Підприємства торгівлі малі архітектурні форми - павільйони, кіоски, торговельні намети, рундуки тощо переважно збірно-розбірної конструкції, які застосовуються поряд із засобами благоустрою, включаючи невеликі споруди для відпочинку людей/покупців (лави, можливо тіньові навіси або перголи), урни для сміття, а також різноманітні елементи декоративно-прикладного мистецтва (наприклад, скульптури, декоративні басейни, фонтани тощо). Павільйон - це торговельний об`єкт у роздрібній торгівлі, призначений для організації продажу товарів кінцевим споживачам, розміщений в окремій споруді полегшеної конструкції та має торговельну залу для покупців.

Пунктом 1.3. Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» (надалі-Порядок) визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Виходячи з наведеного металевий павільйон, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , є тимчасовою спорудою, отже відповідно до розпорядження від 24 липня 2019 року № 783 «Про демонтаж (знесення) тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» підлягає демонтажу.

Ухвалою суду від 13.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі № 200/10929/19-а за правилами загального позовного провадження. Попереднє судове засідання призначено на 30.09.2019.

30.09.2019 розгляд справи відкладено на 15.10.2019.

15.10.2019 справи відкладено на 12.11.2019.

15.10.2019 представник позивача через відділ документообігу та архівної роботи суду подав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, розгляд якого був призначений судом на 12.11.2019.

Ухвалою суду від 12.11.2019 провадження у справі № 200/10929/19-а зупинено та призначено проведення судової будівельно-технічної експертизи.

До суду надійшло повідомлення Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. М. С. Бокаріуса Міністерства юстиції України (ХНДІСЕ) про неможливість проведення експертизи.

Ухвалою суду від 27.08.2020 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 23.09.2020.

Ухвалою суду від 23.09.2020 продовжено строк підготовчого засідання, підготовче засідання призначено на 13.10.2020.

Ухвалою суду від 13.10.2020 закрито підготовче провадження в справі, розгляд справи по суті призначено на 27.10.2020.

27.10.2020 розгляд справи відкладено на 03.11.2020.

03.11.2020 розгляд справи відкладено на 17.11.2020 у зв`язку з клопотанням представника відповідача.

До судового засідання з`явився позивач та представник позивача які підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав наведених у позові. Просять задовольнити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Просять відмовити в задоволені позову.

У судове засідання представник третьої особи не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Авдіївської міської ради народних депутатів від 26 грудня 1996 року №470 «Про відведення земельних ділянок у тимчасове користування для встановлення кіосків у місті» ПП ОСОБА_2 » було відведено із земель запасу земельну ділянку площею 24,5 м2 по АДРЕСА_2 , у тимчасове короткострокове користування терміном на 1 рік для встановлення металевого павільйону з реалізації товарів народного споживання та зобов`язано протягом місяця оформити паспорт на тимчасове встановлення об`єкта торгівлі у відділі архітектури та містобудування, та укласти договір на право тимчасового землекористування у відділі земельних ресурсів.

Паспорт № 99 виданий у 1997 року на об`єкт обслуговування населення (кіоск, павільйон, телефон-автомат, лоток, прилавок) виданий ПП ОСОБА_2 дійсний при наявності рішення виконкому Авдіївської міської ради народних депутатів та договору оренди земельної ділянки.

Архітектурно-планувальним завданням паспорту № 99 передбачено, що конструкція металевого павільйону це металевий каркас з заповненням зі сталевого листа, внутрішнє оздоблення: утегілювач-мінеральні мати, обшиті пластиком. Зовнішнє оздоблення: металочерепиця та окраска пентафалевими емалями по ґрунту.

Відповідно до пункту 1.2 договору купівлі-продажу металевого павільйону від 23.12.2011 який укладено між ОСОБА_1 (покупець) придбав у ОСОБА_2 (продавцем) та конструкцію відчужуваного металевого павільйону (кіоску) розміром 3,5х 7 кв.м., призначеного для реалізації товарів народного споживання, виготовлена з металевого каркасу із заповненням сталевими листами, зовнішнє оздоблення виконано з метало черепиці, забарвлено пентафталевими емалями по ґрунту, внутрішнє оздоблення виконано із утеплювача - мінераловатних матів та обшита пластиком.

Відповідно до протоколу № 1 засідання Комісії з демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Авдіївка від 10.06.2019 за адресою АДРЕСА_2 власник ОСОБА_1 виявлено тимчасову споруду, яка розміщена на землі комунальної власності, паспорт прив`язки на розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності не оформлював, правовстановлюючі документи на земельну ділянку для розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності відсутні.

Листом Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області від 25.04.2019 №01.19/0372 на адресу ОСОБА_1 було надіслано попередження про необхідність в термін до 10.05.2019 року надати підтверджуючі документи на право розміщення тимчасової споруди (паспорт прив`язки ТС, документ який підтверджує право користування земельною ділянкою або об`єктом благоустрою), що розташована в районі будинку АДРЕСА_2 , а в разі відсутності таких документів - самостійно демонтувати вказану ТС. В іншому випадку ТС буде демонтована згідно з Порядком демонтажу тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Авдіївка, затверджених рішенням Авдіївської міської ради № 6/71-1988 від 23.06.2016.

24.07.2020 Військово-цивільною адміністрацією м. Авдіївки Донецької області прийнято розпорядження №783 «Про демонтаж (знесення) тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» в яким, зокрема, зобов`язано власників (користувачів) тимчасових споруд для провадження підприємницької дільності добровільно знести тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності за місцем розміщення: АДРЕСА_3 (власник ОСОБА_1 )

Представником позивача надано до суду висновок судового експерту Бабченко Станіслава Олександровича (свідоцтво від 20.09.2019 року №2012) від 21.09.2020 року №1-02/ІХ.20. На вирішення експерту поставлено наступні питання:

1. Чи є торгівельний павільйон, розташований за адресою: АДРЕСА_2 об`єктом нерухомого майна.

2. Чи можна віднести торгівельний павільйон розташований за адресою: АДРЕСА_2 за наявними характеристиками, до тимчасової споруди у розумінні частини 2 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності».

Висновком експертизи надано наступні відповіді на поставлені експерту запитання:

1. Торгівельний павільйон у АДРЕСА_2 є об`єктом нерухомого майна.

2. Торгівельний павільйон у АДРЕСА_2 за наявними характеристиками не можна віднести до тимчасової споруди у сенсі частини 2 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності». Торгівельний павільйон є будівлею.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

З пояснень представників сторін вбачається, що підставою вважати розміщення спірної споруди незаконним є відсутність паспорту-прив`язки, правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а також порушення правил розміщення споруд відносно житлових будинків.

У судовому засіданні позивач підтвердив наявність перелічених порушень.

За таких обставин, цей спір зводиться до вирішення питання про дотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення, а також щодо його компетенції прийняти відповідне рішення.

Вирішуючи перелічені питання, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Наказом Міністерства регіонального будівництва та господарства України 21.10.2011 N 244 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Пунктом 1.3 цього Порядку передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Таким чином, ознаками тимчасової споруди торговельного призначення є: одноповерховість; виготовлення із полегшених конструкцій, відсутність фундаменту.

Як вбачається із фотознімків спірної споруди, орієнтовно, половина її площі, виконана із цегли.

Крім того, з висновку експертизи вбачається, що вказана споруда може мати фундамент, достеменність існування якого цим висновком, втім, належно не підтверджена.

Суд враховує, що при придбанні споруди позивачем, угода була оформлена як придбання тимчасової споруди. Проте, після цього вона була добудована без оформлення будь-яких дозвільних документів.

Таким чином, суд дійшов висновку про незаконність розміщення спірної споруди.

Водночас, така добудова, попри свою незаконність, змінила правовий статус споруди.

Відповідно до статті 181 Цивільного кодексу до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Суд, зазначає, що, на відміну від розбірних металевих конструкцій тимчасових споруд, цегляні споруди не можуть бути демонтовані без їх знецінення та зміни їх призначення.

Порядок демонтажу об`єктів нерухомості передбачений статтею 376 Цивільного кодексу України.

За правилами цієї статті житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

З викладеного вбачається, що рішення про демонтаж спірної споруди може бути здійснено лише за рішенням суду.

Таким чином, оскаржуваним рішенням відповідач вийшов за межі свої повноважень, не врахувавши правовий статус відповідної споруди.

Суд зазначає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення в повному об`ємі немає, оскільки ним вирішені питання про демонтаж і інших споруд, які не є предметом позову, що розглядається.

Таким чином оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині, що стосується позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 1000,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у рівних пропорціях.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області (вул.Молодіжна, 5, м.Авдіївка, Донецька область, 86060, ) третя особа комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» Авдіївської міської ради (вул.Молодіжна, 3, м.Авдіївка, Донецька область, 86060, ) про визнання неправомірними дій та визнання противоправним розпорядження - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області (вул.Молодіжна, 5, м.Авдіївка, Донецька область, 86060, ) щодо прийняття розпорядження від 24 липня 2019 року № 783 «Про демонтаж (знесення) тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності».

Визнати протиправними пункт 1.3 та пункт 3 (в частині, що стосується споруди, яка належить ОСОБА_1 ) розпорядження Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області (вул.Молодіжна, 5, м.Авдіївка, Донецька область, 86060, ) від 24 липня 2019 року № 783 «Про демонтаж (знесення) тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності».

В задовлені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки Донецької області (вул.Молодіжна, 5, м.Авдіївка, Донецька область, 86060, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 17 листопада 2020 року.

Повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв