Справа № 120/5480/20-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24 листопада 2020 р. Справа № 120/5480/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №42 від 21 серпня 2020 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Вінницького відділу поліції та підпорядкованих підрозділів" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді зауваження оперуповноваженого Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Водночас, суд при ухваленні рішення від 05 листопада 2020 року не вирішував питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу у зв`язку із поданою 05 листопада 2020 року представником позивача заявою про вирішення такого питання після ухвалення судом рішення.

06 листопада 2020 представником позивача подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень шляхом ухвалення додаткового судового рішення. Подана заява обгрунтована тим, що на виконання договору про надання правової допомоги від 14 вересня 2020 року адвокатом Рябоконем Р.П. надано правову допомогу ОСОБА_1 , що пов`язана із розглядом Вінницьким окружним адміністративним судом адміністративної справи щодо оскарження наказу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №42 від 21 серпня 2020 року. Розмір такої допомоги склав 10000 гривень, що, окрім договору, підтверджується також розрахунком витрат на правову допомогу від 06 листопада 2020 року, довідкою про отримання грошових коштів від клієнта від 06 листопада 2020 року, а також актом приймання-передачі наданої правничої допомоги від 06 листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року для розгляду питання щодо стягнення на користь ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу призначено судове засідання на 24 листопада 2020 року.

Проте, у судове засідання сторони не з`явилися, незважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

При цьому, 20 листопада 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду заяви щодо стягнення на користь ОСОБА_1 понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки представник позивача Рябокінь Р.П. 24 листопада 2020 року о 13:00 годині приймає участь у судовому розгляді Тростянецьким районним судом Вінницької області цивільної справи №147/1133/18.

24 листопада 2020 року представником відповідача подано заяву, у якій зазначено, що Вінницький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не може бути відповідачем у справі, оскільки не є юридичною особою, а здійснює свою діяльність, перебуваючи в структурі Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відтак, неприбуття у судове засідання учасників справи, що були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання щодо розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення, не перешкоджає вирішенню такого питання.

Розглянувши заяву представника позивача про стягнення на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає на таке.

Особливості постановлення додаткового судового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відтак, однією з підстав для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом питання про судові витрати.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 згаданої статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Судом встановлено, що в підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката надано договір про надання правничої допомоги, що укладений 14 вересня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Рябоконем Р.П., акт приймання-передачі наданої правничої допомоги у справі №120/5480/20-а відповідно до договору про надання правничої допомоги від 14 вересня 2020 року, що складений 06 листопада 2020 року, розрахунок витрат на правову допомогу у справі №120/5480/20-а від 06 листопада 2020 року, а також довідку про отримання грошових коштів від клієнта від 06 листопада 2020 року.

Зі змісту договору про надання правової допомоги від 14 вересня 2020 року слідує, що його предметом є надання ОСОБА_2 правової допомоги ОСОБА_1 у адміністративному провадженні, що здійснюватиметься у Вінницькому окружному адміністративному суді за позовом клієнта до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про визнання протиправним і скасування наказу №42 від 21 серпня 2020 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності клієнта у виді оголошення зауваження, з метою захисту прав та законних інтересів клієнта, що включає в себе: проведення первинного інтерв`ювання клієнта щодо обставин справи; первинне збирання доказів, необхідних для подальшого формування правової позиції та підготовки відповідних процесуальних документів; опрацювання та систематизація правових висновків Верховного Суду щодо аналогічних правовідносин; підготовку проекту позовної заяви з додатками для клієнта та представництво інтересів клієнта під час судового розгляду справи з усіма правами представника позивача тощо.

Пунктом 4.1 договору визначено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар вноситься клієнтом виключно за роботу адвоката, а не за ймовірний результат.

Гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та встановлюється у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень (пункт 4.2 договору).

Гонорар сплачується клієнтом у готівковій або безготівковій формі при підписані цього договору, але не пізніше трьох днів, починаючи з дати прийняття судом рішення у справі за результатами розгляду адміністративного позову клієнта (пункт 4.5 договору).

06 листопада 2020 року позивачем сплачено 10000 гривень в якості гонорару відповідно до договору про надання правової допомоги, про що свідчить довідка про отримання грошових коштів від клієнта.

06 листопада 2020 року сторонами договору підписано акт приймання-передачі наданої правничої допомоги у справі №120/15480/20-а. Цей акт підтверджує те, що в рамках виконання умов договору про надання правової допомоги від 14 вересня 2020 року адвокатом надано клієнту наступні юридичні послуги:

- перша зустріч з клієнтом, отримання інформації про характер та обсяг доручення, ознайомлення з першочерговими документами та надання усної консультації клієнту з приводу можливих правових шляхів вирішення спірних правовідносин, характеру, способів та особливостей досягнення бажаного результату, укладення договору про надання правової допомоги (витрачено 2 години);

- підготовка адвокатських запитів та їх спрямування до Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області та до ГУНП у Вінницькій області з метою отримання відомостей, необхідних для підготовки адміністративного позову (витрачено 2 години);

- вивчення законодавчої бази та судової практики з питань, які є предметом договору між сторонами, систематизація та аналіз документів щодо клієнта, отриманих від останнього та на адвокатські запити для підготовки адміністративного позову (витрачено 12 годин);

- підготовка позовної заяви (з додатками) про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого щодо клієнта, сплата судового збору (витрачено 6 годин);

- участь у судовому розгляді справи 17 червня 2020 року (витрачено 1 годину).

Також цей акт підтверджує те, що загальна вартість наданих юридичних послуг відповідно до договору становить 10106,20 гривень.

Крім того, розрахунок витрат на правову допомогу, складений 06 листопада 2020 року, містить детальний опис наданих адвокатом послуг, кількість витраченого ним часу та розрахунок вартості таких послуг. Розрахунок витрат на правову допомогу узгоджується із актом приймання-передачі наданої правничої допомоги.

Водночас, на переконання суду, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 10000 гривень є досить завищеними.

Так, посилання у акті приймання-передачі наданої правничої допомоги та у розрахунку витрат на правову допомогу на те, що адвокатом витрачено дві годин часу на підготовку адвокатських запитів та їх спрямування до Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області з метою отримання відомостей, необхідних для підготовки адміністративного позову є необґрунтованими, адже як свідчать матеріали справи адвокатом був сформований лише один запит від 14 вересня 2020 року, який адресовано начальнику Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Крім того, наданими документами підтверджується те, що представником позивача надавались послуги із вивчення законодавчої бази та судової практики, систематизації та аналізу документів для підготовки адміністративного позову, на що витрачено дванадцять годин часу.

Проте, суд звертає увагу на тому, що адміністративна справа №120/5480/20-а розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності, що також вказує на необґрунтовано завищену кількість годин для підготовки до написання позовної заяви. Крім того, рішення суду ухвалено за результатами одного судового засідання, що також вказує на незначну складність адміністративної справи.

Твердження представника позивача про сплату ним судового збору в межах наданих адвокатських послуг також не знайшли підтвердження, адже, як свідчить зміст квитанції про сплату судового збору №5 від 06 жовтня 2020 року, платником судового збору визначено ОСОБА_1 ; при цьому, у квитанції не згадується про представника позивача.

Більш того, представником позивача вказано на те, що він брав участь у судовому розгляді справи 17 червня 2020 року, однак розгляд справи відбувався 05 листопада 2020 року.

Наведене свідчить про недостатню обгрунтованість розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а тому слід дійти висновку, що такий розмір є досить завищеним.

Крім того, варто звернути увагу на тому, що гонорар адвоката у розмірі 10000 гривень визначено у договорі про надання правової допомоги, що укладений 14 вересня 2020 року. Тобто, виходить, що перед початком надання правової допомоги сторони уже знали, які види послуг будуть надані адвокатом (яка робота ним буде проведена), скільки часу буде витрачено на такі послуги (роботи) тощо, що, на думку суду, неможливо передбачити.

Відтак, з огляду на встановлені обставини, на переконання суду, на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень.

Керуючись статтями 134, 139, 143, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотирьох тисяч) гривень.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Вінницький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: 21018, м. Вінниця, вул. Пирогова, 4а)

Повний текст додаткового рішення складено 24.11.2020

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович