Справа № 464/5505/20
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/5505/20
пр.№ 2-а/464/189/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2020 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Мички Б.Р.,

з участю секретаря судових засідань: Бенцак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

позивач звернувся до Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 27.03.2020 відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення LV , згідно з якою 27 березня 2020 року у м. Львові, по вул. С.Крушельницької, 3, позивач здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4.в і 33.3.34 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за скоєння якого на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною. Так, зокрема вважає, що встановлений знак з порушенням та без погодження з відповідними органами. Так, з метою з`ясування питання, щодо схеми організації дорожнього руху по вул.Крушельницькій у м.Львові та її погодження відповідними підрозділами Національної поліції, він звернувся із відповідним запитом до УПП у Львівській області, в Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради. Згідно відповіді від УПП у Львівській області надало відповідь, що схема організації дорожнього руху по вул.С. Крушельницької, №3-5 у м.Львові на розгляд не надходила. З листа відповіді з Галицької районної адміністрації ЛМР вбачається, що інформація щодо погодження схеми організації дорожнього руху по вул.Крушельницької у м.Львові в поліції відсутня. Зазначає, що таким чином, дорожній знак 3.34. «Зупинка заборонена» по вул.Крушельницької у м.Львові, за порушення вимог якого позивача на підставі оскаржуваної постанови накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, було встановлено без дотримання всіх норм, стандартів, ДСТУ, та встановлено без погодження з відповідними органами Національної поліції. Відтак, просить винести рішення, яким скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2020 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

04 листопада 2020 року на адресу Сихівського районного суду м. Львова надійшов відзив представника відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради, відповідно до якого в задоволенні позову просив відмовити, оскільки позивача було притягнено до адміністративної відповідальності як особу, за якою зареєстровано транспортний засіб BYD F3 д.н.з. НОМЕР_1 , який було припарковано в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» на вул. Соломії Крушельницької, 3 в м. Львові 27 березня 2020 року. Зазначає, що дії вказаного знаку поширюється на місце, де був припаркований автомобіль позивача. Вважає постанову винесену у відповідності до вимог чинного законодавства уповноваженою на те особою. Постанова відповідає вимогам чинного законодавства, містить всі необхідні реквізити та посилання. В підтвердження вчинення позивачем правопорушення надав фотознімки, які підтверджують цю обставину. Просив в задоволенні позову відмовити, а розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.

18.11.2020 позивачем надано заперечення на відзив в якому він зазначає, що встановлення органом місцевого самоврядування дорожнього знаку на території відповідного міста вважатиметься законним виключно за умови погодження встановлення дорожнього знаку з відповідними підрозділами Національної поліції, погодження державного знаку по вул. С. Крушельницької 3 не було здійснено.

У судове засідання 23.11.2020 позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при подачі до суду відзиву просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення у відсутності сторін у справі.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить наступного висновку.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями частини першої статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення LV від 27 березня 2020 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень, зокрема, за здійснення 27 березня 2020 року на вул. С. Крушельницької, 3 в м. Львові зупинки транспортного засобу BYD F3 д.н.з. НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушено п. 8.4 «в» і п.33.3.34 Правил дорожнього руху України.

Згідно з пунктом 33.3.34 ПДР, знак 3.34 "Зупинку заборонено" забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Зона дії знака може бути зменшена табличкою 7.2.2 на початку зони дії, а також установленням у кінці його зони дії дублюючого знака з табличкою 7.2.3.

Із наданої відповідачем схеми розташування ділянки дороги по вул. С. Крушельницької 3 в м. Львові та фотокопій вбачається, що позивач здійснив зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена».

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ "Про дорожній рух" (станом на дату розгляду справи в суді) організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і нормативів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Згідно листа Галицької районної адміністрації від 10.04.2020 дорожні знаки по вул. Крушельницької 3-5 встановлено відповідно до рішення міської комісії з безпеки дорожнього руху від 04.09.2013.

Відповідно до протоколу міської комісії Львівської міської ради з безпеки дорожнього руху від 04.09.2013 вирішено: "Галицькій РА спільно з ЛКП "Львівавтодор", відділом ДАІ Львівського міського управління забезпечити дотримання вимог дорожніх знаків щодо заборони зупинки транспортних засобів на крайній лівій смузі вул. С. Крушельницької". З наведеного, вбачається, що Державтоінспекція Міністерства внутрішніх справ України була уповноважена забезпечити дотримання вимог дорожніх знаків щодо зупинки транспортних засобів на вказаній ділянці дороги.

Відповідно до відповіді УПП у Львівській області від 03.04.2020 вбачається, що погодження схем організації дорожнього руху по вул. С.Крушельницької 3-5 на розгляд до УПП у Львівській області не надходило.

Разом з тим, ЗУ "Про Національну поліцію" щодо поліцейських підрозділів патрульної поліції в м. Одеса та Львові набрав чинності 20.08.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ "Про дорожній рух" у редакції станом на 04.09.2013 (дата рішення про встановлення знаку), організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів та автоматизованих систем керування дорожнім рухом відповідно до правил і стандартів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із Міністерством внутрішніх справ України. Отже погодження схеми дорожнього руху станом на 04.09.2013 до повноважень відповідних підрозділів поліції не входило.

За наведеного, у матеріалах справи відсутні докази підтвердження того, що дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" на вул. С. Крушельницькій у м. Львові погоджено із Міністерством внутрішніх справ України або іншим належним чином.

Суд оцінивши всі надані суду сторонами докази в їх сукупності, приходить до висновку, що представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови є обгрунтованими, законними, а тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Однак, згідно ч.3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік дій, які може вчинити суд за наслідками рзгляду справи про притягнення до адміністративіної відповідальності, тому у задоволенні позовної вимоги в частині визнання постанови протиправною відмовити.

Щодо вимоги про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5)пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За наведеного, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у справі підтверджені додатковою угодою №1 від 04.10.2020 до договору про надання професійної правничої допомоги; актом №13/10-1 від 13.10.2020 про виконання робіт, квитанцією від 13.10.2020 про сплату позивачем витрат на правову допомогу, тому такі підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 73-77, 90, 242, 244-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 27 березня 2020 року серії LV про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління безпеки міста Львівської міської ради (м. Львів, пл. Ринок, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення складено 27.11.2020.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління безпеки міста Львівської міської ради, місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Зелена, 9, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20819015.

Суддя Мичка Б.Р.