Справа № 160/13784/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
27 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області щодо відмови у зараховуванні періодів здійснення ОСОБА_1 трудового стажу на посаді заступника начальника ОМТС Заводу «Червоний металіст» з 27.09.1993 року по 28.02.1994 року, трудового стажу на посаді директора приватного підприємства-пошукового бюро «ГАЯНЕ» з 01.03.1994 року по 17.07.2005 року, підприємницької діяльності з 18.07.2005 року по 15.04.2020 року, до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на посаді заступника начальника ОМТС Заводу «Червоний металіст» з 27.09.1993 року по 28.02.1994 року, трудового стажу на посаді директора приватного підприємства-пошукового бюро «ГАЯНЕ» з 01.03.1994 року по 17.07.2005 року, підприємницької діяльності з 18.07.2005 року по 15.04.2020 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.01.2020 року та 01.06.2020 року звертався до головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте, листом головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило про відмову у призначенні пенсії з підстав недостатності страхового стажу для призначення пенсії, зокрема, що періоди роботи на посаді заступника начальника ОМТС Заводу «Червоний металіст» з 27.09.1993 року по 28.02.1994 року, на посаді директора приватного підприємства пошукового бюро «Гаяне» з 01.03.1994 року по 17.07.2005 року, підприємницькою діяльністю з 18.07.2005 року по 15.04.2020 року, оскільки зазначені стажі роботи належним чином не підтверджені.
На думку позивача, оскаржувана відмова є протиправною, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 рокуроку відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 рокуна адресу суду від відповідача 19 листопада 2020 року надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що згідно довідок, які знаходяться в матеріалах справи вбачається, що позивач перебував на загальній системі оподаткування, в даних системи персоніфікованого обліку за період ведення позивачем підприємницької діяльності з 18.07.2005 року по 15.04.2020 року, проте, прослідковуються відомості (сплата внесків) за період з 01.11.2005 року по 31.12.2008 року, а надалі періоди без внесків не можуть бути враховані.
Страховий стаж позивача на момент звернення згідно з наданих документів склав 6 років 9 місяців 1 день, що, на думку позивача, є недостатнім для призначення пенсії, тому в призначенні пенсії відмовлено.
У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 є громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув право на призначення пенсії за віком по досягненню 60 років.
01.06.2020 року позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії.
До заяви про призначення пенсії позивачем надано: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру від 10.01.1999 року, заява про призначення/перерахунку пенсії № 5882, паспорт НОМЕР_2 , трудова книжка або документи про стаж НОМЕР_3 , військовий квиток № НОМЕР_4 , довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.200 року на день звернення, заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк) від 29.01.2020 року, інший документ № 333898.
Листом головне управління Пенсійного фонду України повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії з підстав недостатності страхового стажу для призначення пенсії, оскільки згідно з наданих документів страховий страх позивача становить 6 років 9 місяців 1 день.
Наданою відповіді встановлено, що позивач під час здійснення підприємницької діяльності перебуває на загальній системі оподаткування, в даних системи персоніфікованого обліку за період ведення позивачем підприємницької діяльності з 18.07.2005 року по 15.04.2020 року прослідковуються відомості (сплата внесків) за період з 01.11.2005 року по 31.12.2008 року, проте надалі відомості відсутні, періоди без сплати внесків не можуть бути враховані.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо не зарахування періодів роботи на посадах та період займання позивачем підприємницькою діяльністю до страхового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цьогоЗакону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого облікуна підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу зробити висновок, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
Згідно з записами, які містяться в трудовій книжці позивача серії № НОМЕР_3 від 27.09.1993 року позивач працював:
-з 27.09.1993 року по 28.02.1994 року - завод «Червоний Металіст» на посаді заступника начальника;
- з 01.03.1994 року по 17.07.2005 року - приватне підприємство пошукового бюро «Гаяне» на посаді директора.
Виправлень та неточностей трудова книжка серії № НОМЕР_3 не містить.
Ні з відмови позивачу у призначенні пенсії, ні з наданого до суду відзиву відповідачем не заперечується вищезазначені у трудовій книжці № НОМЕР_3 періоди роботи позивача.
З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2005 року позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець за № 2 224 000 0000 013989.
При відмові позивачу у призначенні пенсії пенсійним фондом зазначено, що даних системи персоніфікованого обліку за період ведення позивачем підприємницької діяльності з 18.07.2005 року по 15.04.2020 року прослідковуються відомості (сплата внесків) за період з 01.11.2005 року по 31.12.2008 року, проте надалі відомості відсутні, періоди без сплати внесків не можуть бути враховані.
Згідно з розділом XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV пінкту 3 підпункту 3-1 до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Відповідно до розділу II пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок), період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №793 Про внесення зміни до пункту 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, внесено зміни до п. 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, пункт 4 доповнено абзацом наступного змісту: Періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.
Судом встановлено, що на підтвердження сплати страхових внесків позивачем надано до суду наступні докази, а саме: копії квитанцій про сплату податку на доходи фізичних осіб з 1 по 4 квартал 2016 року; копії квитанцій про сплату податку на доходи фізичних осіб з 1 по 4 квартал 2017 року, копії квитанцій про сплату податку на доходи фізичних осіб за лютий та серпень 2018 року; звіт про суми нарахування доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік; податкова декларацій про майновий стан і доходи за 2017 рік та квитанція від 06.02.2018 про прийняття податковим органом; податкова декларацій про майновий стан і доходи за 2018 рік та квитанція від 25.01.2019 про отримання податковим органом; податкова декларацій про майновий стан і доходи за 2019 рік та квитанція від 29.01.2020 року про отримання податковим органом.
Також, з матеріалів справи вбачається, що представником позивача неодноразово робились адвокатські запити до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та головного управління Державної податкової служби України в Дніпропетровській області щодо надання інформації, зокрема, про здійснення позивачем платежів єдиного соціального внеску.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року за клопотанням позивача судом також витребувана інформація від головного пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області та головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на підтвердження здійснення позивачем платежів єдиного соціального внеску за спірний період під час здійснення позивачем підприємницької діяльності з 18.07.2020 року по 15.04.2020 року.
Проте, ні на адвокатські запити позивача, ні на вимогу суду витребувані докази, ні головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпроптеровській області, ні головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області не надані.
Таким чином, суд при прийнятті рішення у даній справі виходить із наявних в даній справі матеріалах та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство- страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Позивач під час здійснення підприємницької діяльності перебуваючи на загальній системі оподаткування та сплачував єдиний внесок на загальне обов`язкове соціальне страхування, що підтверджується копіями квитанцій та податковими деклараціями про майновий стан і доходи, копії яких наявні в матеріалах справи.
У відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правлінняПенсійного фонду України від 25/11/2005 р. № 22-1 передбачено, що з 01/01/2004 р. період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу обліку персоніфікованих даних.
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку відповідача даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на виплату пенсії у розмірі, встановленому законом.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 02.04.2019 року по справі № 428/1695/17., від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 , від 31 січня 2019 року у справі № 423/1450/17, від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а , що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким чином, за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних(надуманих) підстав.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, відповідачем не доведено правомірності свого рішення, а отже, суд зробив висновок, що дії головного управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області щодо відмови у зараховуванні періодів здійснення ОСОБА_1 трудового стажу на посаді заступника начальника ОМТС Заводу «Червоний металіст» з 27.09.1993 року по 28.02.1994 року, трудового стажу на посаді директора приватного підприємства-пошукового бюро «ГАЯНЕ» з 01.03.1994 року по 17.07.2005 року, підприємницької діяльності з 18.07.2005 року по 15.04.2020 року, до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є неправомірними, і як наслідок, підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на посаді заступника начальника ОМТС Заводу «Червоний металіст» з 27.09.1993 року по 28.02.1994 року, трудового стажу на посаді директора приватного підприємства-пошукового бюро «ГАЯНЕ» з 01.03.1994 року по 17.07.2005 року, підприємницької діяльності з 18.07.2005 року по 15.04.2020 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області щодо відмови у зараховуванні періодів здійснення ОСОБА_1 трудового стажу на посаді заступника начальника ОМТС Заводу «Червоний металіст» з 27.09.1993 року по 28.02.1994 року, трудового стажу на посаді директора приватного підприємства-пошукового бюро «ГАЯНЕ» з 01.03.1994 року по 17.07.2005 року, підприємницької діяльності з 18.07.2005 року по 15.04.2020 року, до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на посаді заступника начальника ОМТС Заводу «Червоний металіст» з 27.09.1993 року по 28.02.1994 року, трудового стажу на посаді директора приватного підприємства-пошукового бюро «ГАЯНЕ» з 01.03.1994 року по 17.07.2005 року, підприємницької діяльності з 18.07.2005 року по 15.04.2020 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук