Справа № 580/3259/19
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2020 року

Київ

справа №580/3259/19

адміністративне провадження №К/9901/30456/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу Виконавчого комітету Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №580/3259/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання протиправними і скасування рішення та повідомлення,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради №397 від 09.04.2019 «Про доручення анулювати паспорт прив`язки тимчасової споруди ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 » та скасувати;

- визнати протиправним повідомлення Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради № 1769-01-14 від 13.05.2019 «Повідомлення про анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди» щодо анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди № 770 від 22.12.2017 по АДРЕСА_1 та скасувати.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 та прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 397 від 09.04.2019 «Про доручення анулювати паспорт прив`язки тимчасової споруди ФОП ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 ».

Визнано протиправним та скасовано повідомлення Управління планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради №1769-01-14 від 13.05.2019 «Повідомлення про анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди» щодо анулювання паспорта прив`язки тимчасової споруди №770 від 22.12.2017 по АДРЕСА_1 .

Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції Виконавчий комітет Черкаської міської ради 11.11.2020 направив до Верховного Суду касаційну скаргу.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, з`ясовано таке.

Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України).

Постанова суду апеляційної інстанції прийнята 23.09.2020. Таким чином, останнім днем подачі касаційної скарги є 23.10.2020. Касаційну скаргу направлено до суду касаційної інстанції 11.11.2020, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

При вирішенні питання щодо поважності наведених заявником підстав пропуску строку касаційного оскарження суд виходить з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктами 6 та 7 частини першої статті 167 КАС України серед загальних вимог до форми та змісту письмового клопотання встановлено, що таке клопотання повинно містити перелік документів та інших доказів (за наявності), що до нього додаються, а також інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Аналіз викладених положень КАС України дає підстави для висновку, що при зверненні до суду з письмовим клопотанням щодо вирішення певного питання заявник повинен надати відповідні докази (за наявності), які підтверджують викладені у клопотанні обставини.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються у разі необхідності - клопотання особи, що подає касаційну скаргу.

Зі змісту частин другої та третьої статті 329 КАС України вбачається, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження у разі його пропуску з поважних причин, крім визначених законом випадків.

Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

В обґрунтування підстав поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження при поданні касаційної скарги заявник посилається на те, що копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції ним було отримано 15.10.2020, що підтверджує вхідним штампом на копії супровідного листа Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020.

Проте, супровідний лист зі вхідним штампом свідчить лише про дату внутрішньої реєстрації документа установою та не може слугувати беззаперечним доказом (без надання конверта, довідки органу поштового зв`язку тощо) в підтвердження дати надіслання або отримання цього рішення.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.

Згідно із частиною третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 4 статті 330 цього Кодексу до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подання адміністративного позову) ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у вище вказаній редакції) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 гривень.

Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, у даній справі позов містить дві позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент подачу касаційної скарги) за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду сума судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 7684, 00 грн.

Крім того, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі як на підставу для відкриття касаційного провадження скаржник вказує пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, просить відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №405/1317/15-а, від 10.10.2018 у справі №373/2346/16-а та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

У справі №405/1317/15-а предметом розгляду було скасування рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради «Про анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності».

У справі №373/2346/16-а предметом розгляду було скасування рішення Виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради про анулювання паспорта прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

У зазначених справах Верховним Судом було зроблено висновок, що положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Закону України "Про благоустрій населених пунктів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності свідчать про те, що повноваження виконавчих органів сільської, селищної, та міської ради в питання розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є чітко визначеними і обмеженні приписами Порядку, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011, анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд знаходиться поза межами повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування.

Таким чином, у зазначених справах було зроблено висновок, що Виконавчий комітет не наділений повноваженнями приймати рішення про анулювання паспортів прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності. Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності передбачено, що паспорт прив`язки тимчасових споруд оформлюється органом з питань містобудування та архітектури, а отже і аналювання вказаного паспорту повинно здійснюватися цим органом.

У справі ж №580/3259/19 Виконавчий комітет Черкаської міської ради не приймав рішення про анулювання паспортів прив`язки, а прийняв рішення яким доручив управлінню планування та архітектури Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради анулювати паспорт прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

При цьому, скаржник не наводить належного обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, натомість, вказує, що зазначені висновки є суперечливими та не конкретизуючими суб`єкта до повноважень якого належить анулювання паспорта прив`язки тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Також слід зазначити, що постанова Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №712/16025/13-а, на яку скажник посилається в касаційній скарзі, не суперечить висновкам викладеним у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №405/1317/15-а та від 10.10.2018 у справі №373/2346/16-а.

У разі подання касаційної скарги на підставі зазначеного пункту частини четвертої статті 328 КАС України скаржник має належно вмотивувати як необхідність відступлення, так і обґрунтувати подібність обставин та правових відносин у наведених прикладах.

Наведені скаржником обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень не свідчать про виконання вимог частини четвертої статті 328 КАС України.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з наведеним, варто запропонувати скаржнику подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої, зокрема, щодо підстав касаційного оскарження, має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - судовий збір (Верховний Суд, 055), призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 329, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Виконавчого комітет Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.09.2020 у справі №580/3259/19 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- направлення заяви про поновлення строку на подачу касаційної скарги в якій вказати інші підстави для поновлення строку та надання відповідних доказів на обґрунтування заяви;

- надання документа про сплату судового збору в сумі 7684, 00 грн;

- надання уточненої касаційної скарги, зміст якої (щодо визначеної підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України) має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.

Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог статті 330 КАС України касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута; вимог статті 332 КАС України - судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук ,

Судді Верховного Суду