Справа № 140/3187/20
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3187/20 пров. № А/857/10642/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.

за участі секретаря судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової служби Українина рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року (суддя Андрусенко О.О., м. Луцьк, повний текст судового рішення складено 13 липня 2020 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» до Державної податкової служби України про визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Негабарит-Сервіс» у березні 2020 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, у якому просило визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 2042022 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що за листопад 2017 року ТОВ «Негабарит-Сервіс» має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість на суму 2042022 грн, що підтверджується довідкою камеральної перевірки №877/03-20-12-02/402290292 від 17.01.2018. Однак органами казначейства було перераховано позивачу на підставі наданих відповідачем документів лише 967545,42 грн, решта коштів у сумі 1074476,58 грн не було відшкодовано. Для з`ясування причин неповного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2017 року ТОВ «Негабарит-Сервіс» звернулося до Головного управління ДФС у Волинській області. Листом від 26.03.2018 Головне управління ДФС у Волинській області визнало право ТОВ «Негабарит-Сервіс» на отримання бюджетного відшкодування за листопад 2017 року на суму 2042022 грн та повідомило, що причиною часткового відшкодування є технічний збій в історії переплат в інтегрованій картці платника податків. У квітні 2015 році ТОВ «Негабарит-Сервіс» у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість № від 08.04.2015, який стосувався виправлення періодів виникнення від`ємного значення, що були вказані у податковій декларації за лютий 2015 року № від 19.04.2015. За інформацією податкового органу у зв`язку із некоректним внесенням даних до ITC «Податковий блок» на підставі отриманого уточнюючого розрахунку за лютий 2015 року відбулося здвоєння суми ПДВ, що призвело у подальшому до неповного відшкодування. У листах-відповідях на запити товариством відповідачем було вказано, що усунення помилок в історії переплат інтегрованої картки платника податків можливо лише на рівні ДФС. Однак, станом на день звернення до суду з цим позовом відповідач не відшкодував суми ПДВ, у зв`язку з чим допустив протиправну бездіяльність.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 1074476,58 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач необґрунтовано стверджує, що ДПС допустила протиправну бездіяльність, оскільки відображення відповідних сум в інтегрованій картці ТОВ «Негабарит-сервіс», у тому числі і повторне зменшення переплати в розмірі 1074552,00 грн здійснено контролюючим органом виключно на підставі даних, відображених у поданих позивачем деклараціях та уточнюючих розрахунках з ПДВ. Тому у спірних правовідносинах ДПС діяла виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Негабарит-сервіс».

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 2042022 грн.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволеннюз наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 19 березня 2015 року ТОВ «Негабарит-Сервіс» подало до Ковельської ОДПІ Головного управління ДФС України податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року. У додатку 2 до декларації «розрахунок суми від`ємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 позивачем задекларовано 1093981 грн. суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у тому числі 1074552,00 грн у розрізі періодів виникнення від`ємного значення: за 01.08.2014 - 943,00 грн; за 01.09.2013 - 76500,00 грн; за 01.06.2013 - 805447,00 грн; 01.02.2013 - 20000,00 грн; за 01.01.2013 - 10000,00 грн; за 01.12.12- 59711,00 грн; за 01.10.2012 - 1026,00 грн; 01.09.2012- 22979,00 грн; за 01.08.2012 - 45000,00 грн; за 01.07.2012 - 32946,00 грн. У зв`язку з поданням даної декларації сума переплати зменшилась в інтегрованій картці платника на 1074552,00 грн.

ТОВ «Негабарит-Сервіс» 08 квітня 2015 року подало уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за лютий 2015 року та уточнюючий додаток № 2 із аналогічно задекларованою сумою ПДВ в розмірі 1074552,00 грн, в якому виправило періоди виникнення від`ємного значення: за 01.04.2014 - 943,00 грн; за 01.05.2013 - 76500,00 грн; за 01.03.2013 - 805447,00 грн; 01.11.2012 - 20000,00 грн; за 01.10.2012 - 10000,00 грн; за 01.09.12 - 59711,00 грн; за 01.07.2012 - 1026,00 грн; 01.06.2012 - 22979,00 грн; за 01.05.2012 - 45000,00 грн; за 01.04.2012 - 32946,00 грн.

Тобто, ТОВ «Негабарит-Сервіс» в уточнюючому розрахунку задекларувало ідентичну суму, що і в декларації за лютий 2015 року - 1074552 грн, однак виправило місяці, у яких виникло право на бюджетне відшкодування.

У зв`язку з поданням уточнюючого розрахунку в інтегрованій картці платника з ПДВ було повторно зменшено суми, заявлені до 01.02.2015 в рахунок майбутніх платежів з податку на додану вартість та відповідно зменшено переплати по ПДВ в розмірі 1074552,00 грн.

Позивач 18 грудня 2017 року подав до Ковельської ОДПІ ГУ ДФС України податкову декларацію з ПДВ за листопад 2017 року, у якій задекларував до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку 2042022,00 грн, в тому числі 1074554 грн суму від`ємного значення, що виникла у лютому 2015 року.

Головним управління ДФС у Волинській області 17 січня 2018 року було проведено камеральну перевірку ТзОВ «Негабарит-Сервіс» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за листопад 2017 року, за результатами якої складено довідку № 877/03-20-12-02/37707423. Згідно з вказаною довідкою камеральною перевіркою не встановлено порушень ТОВ «Негабарит-Сервіс» вимог Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку у декларації за листопад 2017 року (рядок 20.2.1) в сумі 2042022 грн.

Разом з тим, за даними інтегрованої платника ТОВ «Негабарит-Сервіс» відшкодовано 23.01.2018 лише 967545,42 грн. Решта суми - 1074554 грн (від`ємне значення, що виникло у лютому 2015 року) не відшкодовано, незважаючи на неодноразові звернення позивача до органів фіскальної служби з проханням провести повний розрахунок сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 2042022 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми у розмірі 1074476,58 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з пунктами 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 ПК України (тут і далі у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, в) або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пунктів 200.7, 200.8 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додається також розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики (п. 200.9 ст. 200 ПК України).

Водночас, пунктами 200.10, 200.11 ст. 200 ПК України передбачено, що у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу (а саме - протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання), контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

Відповідно до пункту 200.12 ст. 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат:а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки;б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки;г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення;ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 200.13 ст. 200 ПК України передбачено, що на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.

З системного аналізу вищевказанихправових норм можна дійти висновку, що платники податку отримують бюджетне відшкодування за умови узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених п. 200.11 ст. 200 ПК України, за результатами документальної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Негабарит-Сервіс» 18.12.2017 подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період листопад 2017 року та розрахунок суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 2042022 грн, яка відображена у зазначеній податковій декларації.

17.01.2018 у межах тридцятиденного строку з останнього дня граничного строку подання такої податкової декларації контролюючим органом проведено камеральну перевірку, результати якої оформлені довідкою.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України передбачено, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

Механізм ведення Міністерством фінансів інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком, визначений Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 №26.

Згідно зпунктами 3-8, 11, 12 Порядку № 26 формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Орган ДФС вносить до Реєстру такі дані: найменування платника податку на додану вартість (далі - платник податку) та його індивідуальний податковий номер; дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшену на суму податкового боргу; реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування; реквізити бюджетних рахунків для перерахування бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування; дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування; дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Заяви виключаються з Реєстру відповідно до пункту 48.7 статті 48, пункту 49.11 статті 49 та пункту 50.1 статті 50 ПК України. Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

У разі коли за результатами перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган ДФС не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника податку або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду орган ДФС на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника податку.

Казначейство вносить до Реєстру такі дані: дату та суму повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника податку у банку; дату та суму зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення випадку, коли органом ДФС не внесені до Реєстру відомості про:дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання) з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);дату складення акта перевірки.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Матеріалами справи стверджується, що сума належного позивачу бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 2042022 грн, яка підтверджена довідкою камеральної перевірки та є узгодженою, відображено в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року лише на суму 967545,42 грн., решта суми 1074476,58 грн фіскальним органом в Реєстр не внесено та не відшкодовано ТОВ «Негабарит-Сервіс».

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невнесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування податку на додану вартість за податковою декларацією за листопад 2017 року суми лише у розмірі 1074476,58 грн, оскільки факт внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації щодо 967545,42 грн та її подальшого відшкодування на рахунок платника у банку підтверджується матеріалами справи і не заперечується позивачем.

Доводи апелянта щодо наявності порушень у діях позивача при декларуванні сум від`ємного значення з ПДВ за лютий 2015 року і відсутність підстав для їх відшкодування з бюджету є помилковими, оскільки такі спростовуються довідкою Головного управління ДФС у Волинській області від 18.01.2018 № 877/03-20-12-02/37707423, згідно висновку якої камеральною перевіркою не встановлено порушень ТОВ «Негабарит-Сервіс» вимог ПК України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку у декларації за листопад 2017 року (рядок 20.2.1) в сумі 2042022 грн, і відповідно до вимог п. 200.12 ст. 200 ПК України сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою.

За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення позову.

У підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове. Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 308, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби Українизалишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі №140/3187/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 03 грудня 2020 року