Справа № 640/22457/20
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ № 640/22457/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Малкової Марії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до приватного виконавця Малкової Марії Вікторівни (далі - відповідач, приватний виконавець Малкова М.В.), в якій просив визнати протиправними та скасувати:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2020 № 62911814;

- постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.09.2020, винесену в рамках виконавчого провадження № 62911814.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки позивач як боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає у АДРЕСА_2 , жодного майна в м. Києві не має.

Ухвалою суду від 30.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі № 640/22457/20, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», призначено судове засідання на 15 жовтня 2020 року, витребувано у приватного виконавця Малкової Марії Вікторівни завірені належним чином матеріали виконавчого провадження № 62911814.

07 жовтня 2020 року на електронну пошту суду від відповідача надійшов відзив, в якому викладено заперечення на позовні вимоги, зазначено про відкриття виконавчого провадження з урахуванням того, що у виконавчому написі № 17411 від 14.08.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, вказано місце проживання боржника, ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

Також до відзиву відповідачем додано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 62911814.

10 жовтня 2020 року судом отримано клопотання позивача про розгляд справи № 640/22457/20 без його участі.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, справа у судовому засіданні 15 жовтня 2020 року не розглядалась. Розгляд справи відкладено до 29 жовтня 2020 року.

19 жовтня 2020 року судом отримано від позивача відповідь на відзив, в якому останній зазначає про недостовірну інформацію, яка міститься у копіях доказів, а саме: місце реєстрації, зазначене у доказах ( АДРЕСА_4 ), не відповідає дійсності, оскільки позивач з 2002 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивач зазначає, що фактичне місце проживання боржника, яке зазначено у виконавчому написі нотаріуса № 17411 від 17.08.2020 ( АДРЕСА_3 ) також не відповідає дійсності, оскільки фактично позивач проживає у АДРЕСА_2 .

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог до суду не надходили.

Учасники справи участі повноважних представників у судовому розгляді справи не забезпечили, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлялись належним чином. За таких обставин суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. на підставі заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про примусове виконання рішення, та виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича від 14.08.2020 № 17411 винесено постанову від 31.08.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62911814.

У рамках виконавчого провадження № 62911814 приватним виконавцем Малковою М.В. від 03.09.2020 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Не погоджуючись з діями приватного виконавця щодо прийняття зазначених постанов, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Правовідносини щодо примусового виконання рішення суду та інших органів у виконавчому провадженні державними та приватними виконавцями врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 24 Закону №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу (частина перша). Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятись ним на всій території України (частина друга).

Частиною першою статті 19 Закону №1404-VIII передбачено, серед іншого, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Як вбачається з копії паспорта позивача, ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує, що фактично проживає зі своєю родиною у АДРЕСА_2 .

На підтвердження фактичного проживання за вказаною адресою позивач надав довідку від 14.02.2020 № 23, видану комунальним підприємством «Благоустрій» Вараської міської ради, про те, що ОСОБА_1 працює на вказаному підприємстві з 04.10.2018 згідно з наказом № 95-к від 03.10.2018.

Натомість, виконавче провадження щодо позивача відкрито не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, а в іншому виконавчому окрузі в місті Києві.

Як уже зазначалось, в обґрунтування правомірності спірної постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець зазначає про те, що у виконавчому написі № 17411 від 14.08.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, вказано місце проживання боржника ОСОБА_1 саме АДРЕСА_3 .

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного документа на підтвердження того, що позивач дійсно фактично проживав у АДРЕСА_3 .

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач проживає у АДРЕСА_3 .

Суд дійшов висновку, що відповідач протиправно, всупереч чинного законодавства, прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторіною на підставі виконавчого напису № 17411 від 14.08.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, відповідно постанова від 31.08.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62911814 є протиправною та підлягає скасуванню.

Також позивачем заявлено вимогу про визнання протиправною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника, від 03.09.2020, прийняту приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 62911814.

Оскільки суд дійшов висновку про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2020, відтак, постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника, від 03.09.2020, прийнята в рамках виконавчого провадження № 62911814 після його відкриття, є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України)

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч.1, 2 ст. 76 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).

Враховуючи, що вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в той час, коли приватним виконавцем Малковою М.В наведені позивачем посилання не спростовані належним чином, суд доходить висновку про необхідність захисту прав позивача в судовому порядку

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 1681, 60 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 14, номер посвідчення 0476) про визнання протиправними, скасування постанов - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 62911814 від 31.08.2020, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Малковою Марією Вікторівною.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову від 03.09.2020 № 62911814 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Малковою Марією Вікторівною.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 1681, 60 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок) за рахунок приватного виконавця Малкової Марії Вікторівни.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда