Справа № 221/5783/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року справа №221/5783/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу виконавчого комітету Маріупольської міської ради на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2020 року (повне судове рішення складено 29 жовтня 2020 року у м. Волноваха) у справі № 221/5783/20 (суддя в І інстанції Писанець Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання дії протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання дії протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 19.08.2020 № 1459 позивача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням штрафу у розмірі 3400 грн. Позивач посилається на те, що 25.06.2020 вона дійсно знаходилася в приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ФОП ОСОБА_2 . Позивач розраховувала влаштуватися продавцем в даний магазин, а тому перебувала в приміщенні та ознайомлювалася з роботою магазину, перебуваючи поруч з касою магазину, але сама особисто продаж не здійснювала, так як не була працевлаштована і не бажала брати на себе матеріальну відповідальність. Приблизно о 16:00 до магазину ввійшли працівники поліції та заявили, що відбувся продаж тютюнових виробів неповнолітньому ОСОБА_3 та звинуватили в цьому ОСОБА_1 . Заперечуючи здійснення нею продажу, позивачем долучено довідку № 650/1, видану 21.08.2020 Державним центром зайнятості Маріупольського МЦЗ в тому, що вона є безробітною в період з 13.05.2020 по 21.08.2020.

Враховуючи наведене, а також той факт, що штраф за здійснення правопорушення, у якому визнано винною ОСОБА_1 , може бути накладено лише на працівника підприємства, яким не є позивач, остання просила суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2020 року позов задоволено.

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не виконав обов`язку щодо встановлення належності відповідача, що в свою чергу спричинило порушення прав, законних інтересів неналежного відповідача, тому рішення відносно виконавчого комітету Маріупольської міської ради потребує негайного скасування. Також апелянт наголошує, що єдиною підставою для скасування постанови виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 19.08.2020 № 1459 слугував висновок місцевого суду про відсутність об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення позивачем, при цьому дослідивши лише докази надані позивачем для спростування своєї винуватості.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд дійшов висновку, що відповідачем жодними належними та допустимими доказами не доведено перед судом факту вчинення позивачем зазначеного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, зокрема, не представлено відео- або фото фіксації можливого порушення, а також не надано чітких відомостей щодо суті правопорушення.

З такими висновками погоджується судова колегія та зазначає наступне.

Із копії постанови у справі про адміністративне правопорушення від 19.08.2020 вбачається, що цю постанову було складено адміністративною комісією при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради щодо ОСОБА_1 за ст. 156 ч.2 КУпАП у зв`язку із реалізацією нею 25.06.2020, під час знаходження на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1 , тютюнового виробу неповнолітньому ОСОБА_3 .

Посадовою особою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн.

Суд першої інстанції встановив, що в мотивувальній частині оскарженої постанови відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП у вигляді штрафу, в тому числі відсутні письмові пояснення самої ОСОБА_1 про обставини вчинення правопорушення.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано, що належним відповідачем є відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті частини 1 статті 218 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, тобто, адміністративна комісія, а не виконавчий комітет, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься клопотання виконавчого комітету Маріупольської міської ради про заміну неналежного відповідача на належного адміністративну комісію при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 29.10.2020, яке зареєстровано у Волноваському районному суді Донецької області 29.10.2020 відповідно до штемпеля вхідної кореспонденції (а.с.17-18).

За правилами п. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються: адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб) (ст. 214 КУпАП).

Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії при виконавчих комітетах районних у містах рад утворюються у разі надання районній у місті раді та її виконавчому комітету відповідних повноважень міською радою.

Порядок утворення інших колегіальних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, а також порядок розгляду справ у цих органах визначаються законами України (ст. 215 КУпАП).

Згідно ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1, 103-2, 104, 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, частиною першою статті 163-17, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 189, 189-1, 212-1 цього Кодексу.

Отже, адміністративна комісія дії при виконавчому комітеті, не має статусу юридичної особи, розташована за однією адресою, за якою розташований відповідач.

Верховним Судом неодноразово розглядались справи (наприклад, № 712/2602/17, № 461/3782/16, № 712/11805/16, № 161/13161/16, № 127/18265/16) з ухваленням судових рішень по суті в аналогічних спорах за участі в якості належного відповідача саме виконавчого комітету, тому апеляційний суд не вбачає порушення місцевим судом у визначенні належного відповідача.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем не доведено правомірність оскарженої постанови.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 29 жовтня 2020 року у справі № 221/5783/20 залишити без змін.

Повне судове рішення 01 грудня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук