Справа № 380/3924/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 рокуСправа № 380/3924/20 пров. № А/857/11189/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Середньої загальноосвітньої школи №73 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року (суддя Кравців О.Р., м.Львів, повний текст складено 13 серпня 2020 року) у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Середньої загальноосвітньої школи №73 про зупинення експлуатації будівлі,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (далі Головне управління, ДСНС) звернулася до суду із позовом до Середньої загальноосвітньої школи №73 (далі ЗОШ) в якому просило зупинити експлуатацію будівлі ЗОШ до усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що незначна кількість не усунених недоліків відповідачем не є критичними та не становлять загрози життю та здоров`ю людей.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав. В судове засідання не надіслав свого представника про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності належним чином повідомленої сторони.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ЗОШ на час судового розгляду справи частково усунуто та вчиняються дії для повного усунення порушень, однак неусунені порушення створюють реальну загрозу життю й здоров`ю людей. Водночас існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем у період з 03.02.2020 по 14.02.2020 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якого складено акт №49 (далі Акт; с.9-18).

Актом зафіксовано порушення відповідачем вимог законодавства:

пункту 1.2 розділу V НАПБ А.01.001-2014 «Правила пожежної безпеки в Україні» затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 №1417 (далі МВС; Наказ №1417 відповідно) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697; далі - Правила) - будинки, приміщення та споруди не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою пожежної сигналізації, системою передавання тривожних сповіщень, системою оповіщування про пожежу та управління евакуюванням людей, димовидалення); ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 1.24 розділу IV Правил - влаштовуються незаповнені отвори в протипожежних перешкодах, які відокремлюють електрощитові; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

розділ ІІІ пункту 2.8 Правил - не менше одного разу на рік комісією господарчого органу не проведена перевірка стану вогнезахисного покриву (просочення), за результатами якої складається акт перевірки технічного стану вогнезахисного покриву (просочення). Не ужито заходів щодо його відновлення вогнезахисного покриву (ремонту або заміни) (дах перекриття); ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 2.3-4 розділу Правил - не забезпечено підключення пожежних насосів до аварійного джерела живлення; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 1.6 розділу IV Правил - з`єднання, відгалуження та окільцювання жил проводів і кабелів в розгалужувальних коробках першого. Другого поверхів не виконані за допомогою опресування, зварювання, паяння, затискачів; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 2.2-9 розділу V Правил пожежні рукава не приєднані до крана та ствола на першому поверсі; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 16 розділу ІІ Правил - посадова особа (директор) та відповідальна за пожежну безпеку не пройшов навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №444 «Про затвердження порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 2.27 розділу ІІІ Правил - за наявності людей в приміщенні шкоди двері евакуаційних виходів не зачинені на внутрішні запори, які відкриваються з середини без ключів (зачинені на ключ); ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 2.12 розділу ІІІ Правил - приміщення електрощитової, яка розташована в підвальному приміщенні допущено використання під виробниче приміщення не за призначенням, розміщувати в ній виробничі і складські дільниці, засмічувати та захаращувати їх сторонніми предметами; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 2.2.-2 розділу V Правил - не всі пожежні кран-комплекти укомплектовано пожежним стволом; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 2.2-9 розділу V Правил - пожежні кран-комплекти утримуються несправними;

пункт 3.6 розділу V Правил - приміщення та територія не до забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно вимог; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 1.18 розділу IV Правил - допускається застосування саморобних продовжувачів, які не відповідають вимогам ПУЕ, що пред`являються до переносних пересувних) електропроводок; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 1.18 розділу IV Правил - допускається складування горючих матеріалів на відстані менше 1 м від електроустаткування та під електрощитами (приміщення електрощитової) ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 1.18 розділу IV Правил допускається застосування для опалення приміщення нестандартного (саморобного) електронагрівального обладнання ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 3.15 розділу V Правил - допускається розміщення вогнегасників та протипожежного інвентарю у важкодоступних місцях ризик настання негативних наслідків: пожежа;

розділ V глави 6 пункт 3 Правил - не розроблено Інструкцію щодо порядку забезпечення техногенної безпеки та дій працівників у разі виникнення надзвичайної ситуації; ризик настання негативних наслідків: аварія;

пункт 2 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ) - працівники об`єкта не забезпечені засобами колективного та індивідуального захисту; ризик настання негативних наслідків: аварія;

пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗ - не проведено навчання керівного складу працівників з питань цивільного захисту у тому числі правилам техногенної безпеки; ризик настання негативних наслідків: аварія;

пункт 2.11 розділу ІІІ Правил - допускається в підвальних приміщеннях складування горючих матеріалів при неізольованому вході в підвал від загальної сходової клітки; ризик настання негативних наслідків: пожежа.

Директор навчального закладу ознайомився з вказаним Актом, отримав його примірник, застережень стосовно такого не висловив.

Станом на час апеляційного розгляду справи відповідачем не усунено наступні порушення:

пункту 1.2 розділу V НАПБ А.01.001-2014 «Правила пожежної безпеки в Україні» затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 №1417 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697; далі - Правила) - будинки, приміщення та споруди не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (системою пожежної сигналізації, системою передавання тривожних сповіщень, системою оповіщування про пожежу та управління евакуюванням людей, димовидалення); ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 1.24 розділу IV Правил - влаштовуються незаповнені отвори в протипожежних перешкодах, які відокремлюють електрощитові; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 2.3-4 розділу Правил - не забезпечено підключення пожежних насосів до аварійного джерела живлення; ризик настання негативних наслідків: пожежа;

пункт 2.2-9 розділу V Правил - пожежні кран-комплекти утримуються несправними;

пункт 2 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ) - працівники об`єкта не забезпечені засобами колективного та індивідуального захисту; ризик настання негативних наслідків: аварія (а.с.84-91).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 3 Конституції України,людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною четвертою статті 43 Конституції України кожному гарантовано право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до пункту 1 «Положення про Державну службу України» з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 16.12.2015 №1052 (далі - Положення), державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Серед основних завдань ДСНС, зокрема є реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності (пункт 3 Положення).

Згідно з пунктом 1 «Положення про Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області», затвердженого наказом ДСНС від 04.02.2013 №3 (у редакції наказу ДСНС від 12.11.2018 №661) (далі Положення №3), Головне управління є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Пунктом 3 вказаного Положення №3 передбачено, що до основних завдань Головного управління віднесено здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Правила, затверджені Наказом №1417 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносинн), є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (пункт 4 Розділ І Правил пожежної безпеки в Україні).

Настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі пов`язане з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Відповідно до статті 66 КЦЗ центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону. Такий нагляд уповноважений здійснювати і позивач у справі - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, яке реалізує повноваження відповідного центрального органу виконавчої влади.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 67 КЦЗ до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною першою статті 68 КЦЗ визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

Як видно із матеріалів справи в ході перевірки ЗОШ на предмет дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів у сфері техногенної та пожежної безпеки виявлені порушення, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

У силу частини другої статті 68 КЦЗ у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежно-небезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Статтею 70 КЦЗ визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухо-пожежно небезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту.

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Частиною другою статті 70 КЦЗ передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

З аналізу викладених положень слідує, що орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.

Судом першої інстанції вірно враховано ту обставину, що ЗОШ на даний час частково усунуто та вчиняються дії для повного усунення порушень, зазначених в Акті, однак необхідно зазначити, що не усунені порушення створюють реальну загрозу життю й здоров`ю людей.

Відповідно до пояснень директора ЗОШ наданих під час апеляційного розгляду справи, відповідач не може усунути решту порушень через брак коштів, які їх балансоутримувач, а саме Львівська міська рада станом на даний час не виділяє, а усунути такі порушення за кошт школи у відповідача немає можливості.

Проте, подальша експлуатація будівлі ЗОШ із наявними порушеннями техногенної та пожежної безпеки, дійсно створює загрозу життю та здоров`ю учнів, вчителів та інших працівників у разі виникнення надзвичайної ситуації у вигляду пожежі.

Існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 823/589/16.

Також згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28 лютого 2019 року у справі №810/2400/18, такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

При цьому, згідно з абзацом 2 частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно з вимогами статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо необхідності задоволення позову.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Середньої загальноосвітньої школи №73 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 1 грудня 2020 року.