Справа № 460/4578/19
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 460/4578/19

адміністративне провадження № К/9901/13993/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шарапи В.М.,

суддів: Мороз Л.Л., Кравчука В.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Рівненської міської ради на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 у складі судді Комшелюк Т.О. та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 у складі колегії суддів: Старунського Д.М. (суддя-доповідач), Гінди О.М., Качмара В.Я. у справі №460/4578/19 за позовом Рівненської міської ради до Комунального підприємства "Реєстраційна служба" Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Плетньова Володимира Олександровича, треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Рівненська міська рада (надалі - Рівненська міськрада, позивач) звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства "Реєстраційна служба" Маломощаницької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області (надалі - КП "Реєстраційна служба", відповідач 1), Приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Плетньова Володимира Олександровича (надалі - Нотаріус Плетньов В.О., відповідач 2), треті особи на стороні відповідача ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ), ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2 ), в якому просив:

1.1. визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 про державну реєстрацію права власності від 09.07.2019 індексний номер 47680960;

1.2. визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 про державну реєстрацію права власності від 16.07.2019 індексний номер 47799037;

1.3. визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 про державну реєстрацію права власності від 16.07.2019 індексний номер 47798032.

2. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 03.02.2020, яку залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі та роз`яснено Рівненській міськраді, що розгляд справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду.

3. Судами попередніх інстанцій під час судового розгляду справи встановлено наступні обставини:

3.1. Оспорюваним рішенням КП "Реєстраційна служба" від 09.07.2019 індексний номер 47680960, за ОСОБА_3 (надалі - ОСОБА_3 ) зареєстроване право власності на об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на підставі технічного паспорта №04-07- 1/19 від 04.07.2019, виданого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 .

3.2. Оспорюваним рішенням Нотаріуса Плетньова В.О. про державну реєстрацію права власності від 16.07.2019 індексний номер 47799037 за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2019 №742, посвідченого Нотаріусом Плетньовим В.О.

3.3. Оспорюваним рішенням Нотаріуса Плетньова В.О. про державну реєстрацію права власності 16.07.2019 індексний номер 47798032 за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2019 №737, посвідченого Нотаріусом Плетньовим В.О.

4. Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі суди попередніх інстанції виходили з того, що враховуючи характер спірних правовідносин та зміст заявлених позовних вимог, даний спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів Рівненської міськради у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. Оскільки вказаний позов спрямований на захист приватноправового інтересу позивача, суди дійшли висновку про те, що переданий на вирішення суду спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Позивач - Рівненська міськрада, подала касаційну скаргу на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

5.1. Аргументи скаржника на обґрунтування доводів касаційної скарги зводяться до порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що підставою заявленого позову стала відсутність дозвільних документів на будівництво спірного об`єкту незавершеного будівництва, що на його думку, повинно було слугувати підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації права власності на такий об`єкт. Наголошує, що заявлені позовні вимоги не є похідними від спору щодо майнових прав, оскільки Рівненська міськрада порушує виключно питання дотримання відповідачами, як державними реєстраторами, процедури здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

5.2. Відповідачі та треті особи відзивів та/або письмових пояснень на касаційну скаргу не подали.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

6. За правилами пунктів 1-2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

7. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

8. Ужитий у цій нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади або орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

9. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

10. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий, проте, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Натомість, необхідною ознакою публічно-правового спору за участю суб`єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій саме в тих правовідносинах, щодо яких виник спір.

11. У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

12. Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач оскаржує прийняті відповідачами рішення про державну права власності третіх осіб на спірний об`єкт незавершеного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1

13. При цьому, підставою для звернення до суду з даним позовом стали стверджувані позивачем порушення відповідачами законодавства, що регулює процедуру здійснення державної реєстрації, оскільки позивач наполягає на відсутності дозвільних документів на будівництво спірного об`єкту.

14. Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що за усталеною правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду, у випадку якщо особа вбачає порушення своїх прав саме у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади або органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними і які призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №815/6832/16, від 23.09.2020 у справі №0740/993/18, від 06.05.2020 у справі №826/24892/15, від 12.02.2020 у справі № 712/10439/16-а).

15. Крім того, за іншою правовою позицією, у разі якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, то такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію права на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог чинного законодавства (постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2020 у справі №120/4617/18-а, від 01.04.2020 у справі №813/1056/18, від 12.02.2020 у справі №2140/1950/18).

16. Тому, заявлений у даній справі спір за своєю суттю не є публічно-правовим, адже оскарження позивачем рішень про державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва, прийнятих відповідачами, безпосередньо пов`язане із захистом цивільного права у спорі з особами, які не заперечують законності таких дій державного реєстратора.

17. Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним з способів захисту цивільного права, у відповідності до пункту 10 частини 2 статті 17 цього Кодексу, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

18. Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

19. Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати суду правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін.

20. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

21. За практикою Європейського Суду з прав людини "<…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" (пункт 24 рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006, заяви №29458/04, №29465/04).

22. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

23. Враховуючи зазначене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що даний спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства та наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі, що передбачені пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України.

24. За змістом частини 1 статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

25. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.01.2020 №460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 349, 355, 356, 359 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Рівненської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі №460/4578/19 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

СуддіВ.М. Шарапа Л.Л. Мороз В.М. Кравчук