Справа № П/320/73/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ № П/320/73/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» (далі - позивач, ТОВ «Київ Інвест Груп», товариство) до ГУ ДПС у Київській області (далі - відповідач, контролюючий орган), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №000148506 від 26.09.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначено, що на дату початку перевірки було надано відповідачу всі необхідні документи на отримання ліцензії роздрібної торгівлі пальним у визначені законом строки. Натомість відповідачем було порушено строк надання позивачу такої ліцензії, а саме: замість у строк до 01.07.2019, ліцензія була видана лише 04.07.2019. Також зазначив, що неналежне виконання позивачем вимог податкового законодавства стосовно своєчасності отримання ліцензії відбулось не з вини позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.01.2020 адміністративну справу №П/320/73/20 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.02.2020 року прийнято справу №П/320/73/20 до провадження суддею Смолієм І.В., відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

У відзиві відповідач наголошує на тому, що законодавство не встановлює обов`язок контролюючого органу видати ліцензію саме 01.07.2019 року, а позивачем не заперечується здійснення роздрібної торгівлі пального за відсутності ліцензії, при цьому матеріали справи не містять доказів визнання протиправною бездіяльності контролюючого органу щодо невидачі ліцензії саме 01.07.2019 року. Відповідач вказує, що відсутність ліцензії, порушення порядку її видачі та/або несвоєчасна її видача все одно не можуть бути законною підставою для здійснення реалізації пального без ліцензії.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» () зареєстроване як юридична особа 28.05.2013 року.

Позивачем 19.06.2019 через відділ діловодства товариства подано заяву щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №15-Л від 18.06.2019 за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, село Хотянівка, а/д Р-69 Київ-Вишгород-Десна-Чернігів 31 км. + 200 м, АЗС.

04.07.2019 року відповідач видав позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900375, терміном дії з 04.07.2019 року до 04.07.2024 року, на господарську одиницю позивача, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, село Хотянівка, а/д Р-69 Київ-Вишгород-Десна-Чернігів 31 км. + 200 м, АЗС.

Головним управлінням ДПС у Київській області області 12.09.2019 була проведена перевірка за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимоги з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої був складений акт №0075/1036/05/38744775 від 12.09.2019 року.

Актом перевірки встановлено факти реалізації позивачем з 01.07.2019 по 03.07.2019 пального без одержання (отримання) відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим порушено частини 20, 33 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995.

На підставі Акта перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення №000148506 від 26.09.2019, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів до позивача застосовано штрафні санкцій у сумі 250 000 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Податковим кодексом України та Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон № 481).

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до статті 1 Закону №481, ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Статтею 15 Закону №481 встановлено, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Відповідно до статті 17 Закону №481, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 19.06.2019 через відділ діловодства товариства подано заяву щодо отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №15-Л від 18.06.2019 за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, село Хотянівка, а/д Р-69 Київ-Вишгород-Десна-Чернігів 31 км. + 200 м, АЗС.

04.07.2019 року відповідач видав позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним №1900375, терміном дії з 04.07.2019 року до 04.07.2024 року, на господарську одиницю позивача, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородський р-н, село Хотянівка, а/д Р-69 Київ-Вишгород-Десна-Чернігів 31 км. + 200 м, АЗС.

В той же час, Головним управлінням ДПС у Київській області 12.09.2019 була проведена перевірка за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимоги з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої був складений акт №0075/1036/05/38744775 від 12.09.2019.

Перевіркою було встановлено факти реалізації позивачем з 01.07.2019 по 03.07.2019 пального без одержання (отримання) відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим порушено частини 20, 33 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995.

Вищевикладене підтверджується матеріалами справи, зокрема наданими копіями Z-звітами за вказаний період та інформацією з підсистеми «Виторги РРО» АІС «Податковий блок», які були надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.

Більше того, позивач не заперечує факту торгівлі пальним у період з 01.07.2019 року по 03.07.2019 року.

Таким чином, суд наголошує, що позивачем у період з 01.07.2019 року по 03.07.2019 року здійснювалась реалізація пального за відсутності діючої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Відповідна ліцензія позивачем була отримана лише 04.07.2019 року.

Тобто протягом вищевказаного періоду товариство здійснювало реалізацію пального з порушенням вимог Закону № 481.

При цьому, в уповноваженого органу є передбачений Законом №481/95-ВР 20-денний строк на видачу ліцензії або прийняття рішення про відмову у такій видачі, який зі врахуванням поданої заяви та отримання її контролюючим органом 19.06.2019 року закінчувався 08.07.2019 року.

До того ж, подання заяви для отримання ліцензію не гарантує її отримання, оскільки за визначених законодавством підстав контролюючий орган наділений повноваженнями відмовити у видачі ліцензії. Відтак, здійснення реалізації пального повинно здійснюватися лише після отримання заявником рішення про видачу ліцензії у встановленому законодавством порядку.

Разом з тим, позивачем здійснено роздрібну торгівлю пальним до отримання ліцензій на роздрібну торгівлю, чим порушено вимоги ст. 15 Закону №481/95-ВР.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства суд зазначає, що суб`єкт господарювання, який має намір здійснювати оптову торгівлю пальним, з 01.07.2019 року повинен отримати в уповноваженого органу виконавчої влади відповідну ліцензію на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. За відсутності ліцензії, суб`єкт господарювання несе відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №481, у вигляді штрафу - 250000 гривень.

Таким чином, суб`єкт господарювання, який реалізує пальне без відповідної ліцензії, повинен нести відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №481/95-ВР.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки спірне рішення відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Посилання позивача на лист Державної фіскальної служби від 25.06.2019 року за № 0046/7/99-99-12-01-01-17 та обов`язок відповідача видати ліцензію саме 01.07.2019 року, суд вважає безпідставним та відхиляє з огляду на те, що відповідним листом було лише вказано, що ліцензії на роздрібну торгівлю пальним починають видаватись з 01.07.2019 року. При цьому, строк для розгляду та прийняття відповідного рішення про видачу/відмову у видачі ліцензії встановлений законодавцем і становить 20 календарних днів.

Суд наголошує, що суб`єкт господарювання, який реалізує пальне без відповідної ліцензії, повинен нести відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону №481/95-ВР.

Невідповідність чинному законодавству дій контролюючого органу, наприклад, безпідставне чи протиправне не надання відповідної ліцензії контролюючим органом, є підставою для визнання протиправною такої бездіяльності суб`єкта владних повноважень, однак жодним чином не надає право товариству для здійснення господарської діяльності без обов`язкової ліцензії.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність з боку позивача порушень норм чинного законодавства України виявлених під час проведення перевірки податковим органом, а саме реалізація пального без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, дана обставина позивачем не спростована, доводів які б ставили під сумнів наявність даних порушень не наведені, тому податкове повідомлення-рішення №000148506 від 26.09.2019 є правомірним та не підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням наведеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки спірне рішення відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

На думку суду, у спірних правовідносинах відповідач діяв без порушення меж повноважень, визначених Законами України, а також обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. 18 Конституції України та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в тому числі, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також обґрунтовано.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростовували законність реалізації пального в період з 01.07.2019 року по 03.07.2019 року позивачем до суду не надано.

Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 72-77, 139, 242-243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Інвест Груп» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, офф.147, ) - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій