Справа № 280/2333/20
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 листопада 2020 року Справа № 280/2333/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Конишевої О.В., суддів: Лазаренко М.С., Сіпаки А.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд.39А, офіс 25)

до Національного банку України (вул. Інститутська, буд. 9, м. Київ, 01601, )

про визнання протиправними та скасування вимог,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (далі позивач) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (правонаступник Національний банк України- відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати вимогу щодо надання інформації та копій документів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 23706/15-8 від 30.10.2019, № 9967/15-8 від 03.12.2019, № 57/15-8 від 03.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Прості займи» зазначає, що зі спірними вимогами воно не згодне оскільки у Нацкомфінпослуг відсутні повноваження вимагати від суб`єктів ринку фінансових послуг надання документів та інформації у формі та у обсязі, які визначені у вимогах. Вважає, що вимоги надіслані не в зв`язку зі здійсненням заходів державного нагляду. Крім того, оскаржувані Вимоги встановлюють для позивача новий обов`язок щодо подання періодичних звітних даних, який відсутній в нормах чинного законодавства. Просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. Надав суду відзив в якому зазначив, що оскаржувані вимоги жодним чином не мають наслідком припинення чи неможливість реалізації прав споживачів та не встановлюють додаткових обов`язків позивача, оскільки надання інформації на вимоги Нацкомфінпослуг є прямим обов`язком фінансових установ - ліцензіатів. Чинне законодавство, з метою виконання функцій державного регулювання ринків фінансових послуг, передбачає право Нацкомфінпослуг вимагати від учасників ринків фінансових послуг надання інформації, пов`язаної з веденням ними господарської діяльності з надання фінансових послуг, та необхідної державному регулятору для перевірки додержання правил надання фінансових послуг та законодавства про захист прав споживачів. Також зазначає, що директор Департаменту має право підпису вимог (запитів) про надання піднаглядними установами інформації та/або документів, в зв`язку з чим вимоги підписані уповноваженою особою. Вважає, що оскаржувані вимоги складені Нацкомфінпослуг в межах законодавчо визначеної компетенції та підписані уповноваженою особою. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою від 10.04.2020 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 24.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам повідомлено про розгляд справи 20.05.2020.

Ухвалою суду від 18.05.2020 перейдено до розгляду справи № 280/2333/20 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10.06.2020.

Протокольною ухвалою суду від 10.06.2020 відкладено підготовче засідання на 22.07.2020.

Ухвалою суду від 22.07.2020 замінено відповідача у справі 280/2333/20 з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на її процесуального правонаступника - Національний банк України (вул. Інститутська, буд. 9, м. Київ, 01601, ). Відкладено підготовче засідання на 18.08.2020.

Ухвалою суду від 18.08.2020 призначено розгляд справи у складі колеггії суддів: головуючого судді Конишевої О.В. та суддів Сацького Р.В., Сіпаки А.В., відкладено підготовче засідання на 06.10.2020.

Протокольною ухвалою суду від 06.10.2020 відкладено підготовче засідання на 21.10.2020.

У зв`язку із перебуванням судді Запорізького окружного адміністративного суду Сацького Р.В. у відпустці, здійснено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого розгляд справи провадиться у складі головуючого судді Конишевої О.В., суддів: Лазаренко М.С., Сіпаки А.В.

Ухвалою суду від 21.10.2020 відкладено підготовче засідання на 05.11.2020.

Ухвалою суду від 05.11.2020 витребувано від Національного банку України Положення про департамент регулювання та нагляду за фінансовими компаніями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого наказом керівника апарату Нацкомфінпослуг від 02.10.2017 №240 (зі змінами та доповненнями). Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 24.11.2020.

Представник позивача 24.11.2020 подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, позов просить задовольнити з підстав викладених у позові.

Від представника відповідача 24.11.2020 надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в задоволенні позову просить відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, колегією суддіа встановлено наступне.

На адресу ТОВ «Прості займи» надійшли вимоги Нацкомфінпослуг щодо надання інформації та копій документів, а саме: №23706/15-8 від 30.10.2019; № 9967/15-8 від 03.12.2019; 57/15-8 від 03.01.2020.

Згідно яких відповідач встановив позивачу наступні обов`язки:

надати до Нацкомфінпослуг станом на 31.10.2019 (вимога № 23706/15-8 від 30.10.2019р.), на 31.11.2019 (вимога № 9967/15-8 від 03.12.2019р.), на 31.12.2019 (вимога № 57/15-8 від 03.01.2020р.) відповідно інформацію щодо:

договорів надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладених Товариством, за якими позичальники прострочили виконання зобов`язання (повернення кредиту та сплати процентів) за формою, встановленою Додатком №1;

зміни редакції внутрішніх правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, із наданням підтверджуючих документів (за умови змін протягом жовтня/листопада/грудня 2019 року відповідно), або письмове підтвердження, що такі зміни не вносилися;

зміни редакції примірного договору надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, із наданням підтверджуючих документів (за умови змін протягом жовтня/листопада/грудня 2019 року відповідно), або письмове підтвердження, що такі зміни не вносилися;

зміни порядку (процедури) укладання електронних договорів (за умови змін протягом жовтня/листопада/грудня 2019 року відповідно), в якій зазначити чітку послідовність (хронологію) всіх дій щодо укладення електронних договорів, вчинених Товариством та позичальником в інформаційно - телекомунікаційній системі та поза нею (далі - Алгоритм) з обов`язковим зазначенням часу та дати таких дій та наданням копій електронних документів (повідомлень), що підтверджують такі дії при укладенні договорів та надати копії 10 договорів, що були укладені в період дії такого Алгоритму або письмове підтвердження, що зміни в Алгоритмі не відбувалися.

Не погодившись з вищезазначеними вимогами позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті колегія суддів виходить з наступного.

Загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг встановлює Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до п.1 ч.1ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України.

Згідно з п.10 ч.1ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», державне регулювання ринків фінансових послуг - здійснення державою комплексу заходів щодо регулювання та нагляду за ринками фінансових послуг з метою захисту інтересів споживачів фінансових послуг та запобігання кризовим явищам.

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Указом Президента України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» від 23.11.2011 №1070/2011на виконання Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» утворено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Згідно пунктів 1, 2 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг), є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України. Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством. Нацкомфінпослуг у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Повноваження Нацкомфінпослуг визначені статтею 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до п.12 ч.1 ст.28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції на час направлення вимоги) національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції: надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Частиною 1 та 2 ст. 29 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (в редакції на час направлення вимоги) визначено, що пруденційний нагляд є складовою частиною загальної системи нагляду, що проводиться органами, які здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг, і базується на регулярному проведенні оцінки загального фінансового стану фінансової установи, результатів діяльності системи та якості управління нею, дотриманні обов`язкових нормативів та інших показників і вимог, що обмежують ризики за операціями з фінансовими активами.

Основними напрямами пруденційного нагляду національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є додержання встановлених критеріїв та нормативів щодо: 1) ліквідності; 2) капіталу та платоспроможності; 3) прибутковості; 4) якості активів та ризиковості операцій; 5) якості систем управління та управлінського персоналу; 6) додержання правил надання фінансових послуг.

Підпунктом 41 п. 4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг передбачено, що комісія приймає та надсилає фінансовим установам і саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження (приписи) щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, вимагає надання необхідної інформації та документів.

В свою чергу відповідно до п. 36 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), затверджених постановою КМУ від07.12.22016№ 913 фінансова установа зобов`язана виконувати нормативно-правові акти, якими встановлені умови провадження діяльності з надання фінансових послуг, вимоги та рішення Нацкомфінпослуг, що відповідають її повноваженням, визначеним законом, зокрема надавати на такі вимоги та рішення інформацію і звітність у встановлений у них строк.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за №2112/22424, затверджено Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги (далі - Положення №2319).

Відповідно до пункту 1.1 Положення №2319, це Положення розроблене відповідно до Законів України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», «;Про страхування», «Про кредитні спілки», «Про недержавне пенсійне забезпечення», інших законів та Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року №1070, з метою встановлення порядку та умов застосування заходів впливу за порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - заходи впливу), та забезпечення захисту прав споживачів фінансових послуг. Це Положення визначає порядок провадження у справах про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг (далі - справи про правопорушення), механізм прийняття рішень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг) про застосування заходів впливу та їх оскарження.

Приписами пункту 1.5 Положення №2319 визначено, що дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги може міститися, зокрема, в матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Відтак, з системного аналізу вище наведених норм колегією суддів встановлено, що Національна комісія здійснючи державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг наділена повноваженнями надсилати письмові вимоги про надання документів та інформації, не лише в межах справ про скоєнні правопорушення, а також з метою здіснення пруденційного нагляду.

З огляду на викладене, твердження позивача, що надання інформації яка вимагається в оскаржуваних вимогах фактично є звітністю не підтверджується наведеними вище нормами законодавства. Оскаржувані вимоги жодним чином не встановлюють додаткових обов`язків позивача, оскільки надання інформації на вимоги Нацкомфінпослуг є прямим обов`язком фінансових установ. Отже посилання позивача на те, що "при наданні відповіді на вимогу регулятора на фінансову компанію не покладається обов`язок зі створення нової інформації, що потребує проведення аналітичної, статистичної чи іншої звітної роботи, не передбаченої чинним законодавством" є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства.

Не підтверджується і аргумент позивача, що витребування вказаної інформації підпадає за своїми ознаками під планову перевірку, з огляду на те, що в оскаржуваних вимогах про надання документів та інформації чітко зазначено, що вимоги надсилаються на підставі пу нкту 12 частини першої статті 28 Закону України №2664-111 та підпункту 41 пу нкту 4 Положення про Нацкомфінпослуг №1070. Вимоги не містили будь-яких вказівок на проведення відповідачем перевірки щодо діяльності позивача, тобто інформація відповідачем вимагалась саме у зв`язку з ви конанням функцій державного регулятора.

Щодо аргумента позивача з приводу того, що вимоги були підписані не особою, уповноваженою діяти згідно з законом від імені відповідача, суд розглянувши відхиляє за огляду на таке.

Відповідно до п.6.4.24 п. 6.4 розділу 6 Положення про департамент регулювання та нагляду за кредитними установами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого наказом керівника апарату Нацкомфінпослуг від 02.10.2017 № 240 (із змінами та доповненнями) передбачено, що з метою здійснення своєчасного і повного розгляду письмових звернень та запитів фізичних та юридичних осіб, підготовки відповідей у встановлений законодавством строк та здійснення наглядових повноважень Департаменту, директор Департаменту має право підпису вимог (запитів) про надання піднаглядними установами інформації та/або документів, запрошень на розгляд справ про правопорушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг,а також повідомлень про прийняті Нацкомфінпослуг як колегіальним органом рішень щодо реєстрації, ліцензування та дозвільних процедур.

ОСОБА_1 на офіційному сайті Національної комісії, значиться директором департаменту регулювання та нагляду за кредитними установами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відповідно до покладених на Департамент завдань щодо захисту прав споживачів фінансових послуг відповідно до п.п. 41.п. 4 Положення № 1070 , п. 12. ч. 1 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» підписала вимогу від 30.10.2019 № 23706/15-8.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів робить висновок, що заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» (69037, м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, б. 39-а, офіс 25, ) до Національного банку України (вул. Інститутська, буд. 9, м. Київ, 01601, ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 30.11.2020.

Головуючий суддя О.В. Конишева

Суддя М.С.Лазаренко

Суддя А.В.Сіпака