Справа № 540/1414/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1414/20
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУ ПФУ в Херсонській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення перерахунку нарахованого йому довічного грошового утримання, як судді у відставці, згідно довідки ТУ ДСА України в Херсонській області № 346/02 від 27.02.2020 року про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати здійснити перерахунок нарахованого йому довічного грошового утримання, як судді у відставці, згідно довідки ТУ ДСА України в Херсонській області №346/02 від 27.02.2020 року про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач указував, що є суддею у відставці і отримує щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці у розмірі 86 відсотків грошового утримання працюючого судді.

ОСОБА_1 наголошує, що, відповідно до рішення Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18 лютого 2020 року, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя.

Протиправна бездіяльність Пенсійного фонду, на думку позивача, полягає в тому, що останній не здійснив йому перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України в Херсонській області № 346/02 від 27.02.2020 року у 10 - денний термін, що встановлений п.п. 2.1, 2.3, 2.4 Порядку надання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

За таких обставин, позивач дійшов висновку про наявність порушення його конституційних гарантій, як судді, щодо належного матеріального та соціального забезпечення.

Також, обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зосередив увагу на тому, що під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці змінною величиною є лише розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Натомість, на його думку, відсоткове значення розміру щомісячного довічного грошового утримання, яке обчислюється при його призначенні, відповідно до наявної у особи вислуги років, є незмінним. За твердженням позивача, такої позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду, в п.33 рішення у зразковій справі від 16.10.2019 р. №240/5401/18.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року, ухваленого за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо нездійснення перерахунку нарахованого довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно довідки ТУ ДСА України в Херсонській області № 346/02 від 27.02.2020 року про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .

Також суд зобов`язав ГУ ПФУ в Херсонській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 86% суддівської винагороди, зазначеної у довідці ТУ ДСА України в Херсонській області № 346/02 від 27.02.2020 року про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум з 19.02.2020 року.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі є беззаперечним, гарантоване в силу положень статей 126, 130 Конституції України, ст. 142 Закону №1402-VIII, а забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

На думку суду першої інстанції, після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ (далі - Закон №1402-VІІІ) позивач, як суддя у відставці, набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди на підставі довідки ТУ ДСА України в Херсонській області № 346/02 від 27.02.2020 року.

Суд першої інстанції поважав необґрунтованими, а саме такими, що не засновані на чинному законодавстві, доводи ГУ ПФУ в Херсонській області про відсутність, на час звернення позивача із відповідною заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді, порядку його проведення, з урахуванням наведеного рішення Конституційного суду.

На противагу доводу Пенсійного фонду, суд заявив, що підстави та порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці визначені статтею 142 Закону № 1402-VIII та розділом ІІ Порядку № 3-1.

Також, суд вирішив вийти за межі позовних вимог, визнавши протиправним та скасувавши рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 08.05.2020 року № 49/03-17, а також встановивши дату, з якої повинен здійснюватися перерахунок 19.02.2020 року.

З метою ефективного захисту позивача, який би виключав подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, суд вирішив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 повинно бути у розмірі 86% суддівської винагороди, зазначеної у довідці ТУ ДСА України в Херсонській області від 27.02.2020 року № 346/02.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

ГУ ПФУ в Херсонській області, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Головною тезою апеляції є те, що Пенсійний фонд як суб`єкт владних повноважень діяв на підставі та в межах повноважень, що передбачені Законами України.

Пояснюючи свою позицію відповідач зазначив, що за раніше наданою позивачем довідкою від 21.01.2020 р. №90/02 йому був проведений перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, обчисленого із розмірів складових суддівської винагороди, згідно норм, які діяли на момент перерахунку.

Оскільки рішення Конституційного суду України №2-рп/2020 набрало законної сили 18.02.2020 р., тобто після 1 січня календарного року, підстави для перерахунку пенсії за заявою від 04.05.2020 р. - відсутні.

23.10.2020 р. ГУ ПФУ в Херсонській області направило доповнення до апеляції, які складалися з того, що суд неправомірно вийшов за межі позовних вимог, зобов`язавши провести позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86%, адже судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані або оспорюванні права.

ОСОБА_1 не скористався процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Пункт 3 частини 1 ст. 311 КАС України, надає право суду апеляційної інстанції розглядати справу в порядку письмового провадження, у випадку подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , суддя Херсонського міського суду Херсонської області у відставці, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 06.10.2016 року і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86 відсотків грошового утримання працюючого судді, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року №1402-VIII.

27.02.2020 року Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області видано на ім`я ОСОБА_1 довідку за № 346/02, якою визначено розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно норм Закону №1402-VІІІ та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020.

04.05.2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі зазначеної довідки.

08.05.2020 року ГУ ПФУ в Херсонській області прийняло рішення № 49/03-17, яким відмовило судді у відставці ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 не змінено розміри суддівської винагороди та не розглянуто питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці. Окрім того зазначено, що на час звернення заявника з відповідною заявою Верховною Радою України не прийнято додаткового нормативно-правового акта, яким визначено умови та порядок перерахунку призначеного довічного грошового утримання суддям у відставці на підставі рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац 4 підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013р. № 10-рп/2013).

Так, до 18 лютого 2020 року позивач отримував щомісячне довічне грошове утримання, розмір якого обраховувався виходячи з 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, проте 18 лютого 2020 року відбулись зміни у порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийшли у відставку на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, зазначеним Законом й встановлювався посадовий оклад виходячи з 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Між тим, з 19 лютого 2020 року розмір щомісячного довічного грошового утримання обчислюється у порядку, встановленому Законом № 1402-VIII

Частиною 2 статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (п. 1 ч. 3 ст. 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII).

Таким чином, з 19 лютого 2020 року змінився розмір складових суддівської винагороди судді внаслідок збільшення розміру базового розміру посадового окладу.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци 5, 6 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013р. № 3-рп/2013).

Розділом ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного форду України № 3-1 від 25.01.2008р. (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 20.03.2017р. № 5-1) встановлено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) (далі - довідка про суддівську винагороду) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) (далі - довідка про винагороду судді КСУ) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII позивач, як суддя у відставці, набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до ст.135 та підпункту 4 пункту 24 Розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

Посилання апелянта на відсутність підстав для проведення перерахунку, у зв`язку із відсутністю змін розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, не приймається судовою колегією до уваги через їх необґрунтованість та безпідставність з огляду на Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, яким встановлено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок, а також на ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII, відповідно до якої у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Таким чином, перерахунок обумовлений відновленням раніше порушених прав позивача з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020.

Отже, саме з 19.02.2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020, у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII, чим спростовуються доводи апеляційної скарги у цій частині.

Висновки, покладені в основу оскаржуваного рішення відповідача, а саме що на даний час відсутній порядок проведення перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці з урахуванням рішення Конституційного Суду, колегія суддів оцінює критично, оскільки підставою для проведення перерахунку є збільшення розміру суддівської винагороди працюючого судді, підтверджене відповідною довідкою, яку надав позивач, а необхідності окремого порядку проведення перерахунку Закон "Про судоустрій і статус суддів" не передбачає.

Крім того, при обранні способу відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання здійснити перерахунок та виплату довічного утримання суд виходить з принципу верховенства права, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та з принципу ефективності юридичного захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Окрім того, варто зауважити, що правовідносини, які є предметом розгляду даної справи, вирішувалися Верховним Судом в зразковій справі №620/1116/20.

Так, Верховний Суд у вказаній справі, відзначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Відповідно до частини 1 статті 303 КАС України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

ГУ ПФУ в Херсонській області подало доповнення до апеляції з пропуском встановленого даною нормою строку.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 9 КАС України, з`ясування всіх обставин у справі має бути офіційним. Отже, враховуючи принцип активної позиції суду з метою задоволення публічного інтересу, суд досліджує питання правомірності виходу суду за межи позовних вимог та прийняття рішення про обов`язок відповідача здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 86% суддівської винагороди.

З матеріалів справи випливає, що за висновком Вищої ради правосуддя, загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 21 рік та 4 місяці, що дає йому право на звільнення з посади судді у відставку.

Вирішуючи наявність у ОСОБА_1 права отримувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 86 відсотків заробітної плати судді, колегія суддів зазначає таке.

Частина 3 ст. 142 КАС України унормовує, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17, від 19 червня 2018 року у справі № 243/4448/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 428/4671/17, від 01 жовтня 2018 року у справі № 541/503/17, від 17 жовтня 2018 року у справі № 140/263/17, від 23 жовтня 2018 року у справі № 686/10100/15-а.

Отже, розмір стажу є незмінним і не є предметом спору. До того ж, не є предметом спору зменшення, з боку органу Пенсійного фонду, відсоткового значення розміру суддівської винагороди, адже відповідно до спірного рішення, підстави для відмови в перерахунку визначені інші. Ураховуючи, що в даній частині права позивача суб`єктом владних повноважень не порушувалися, суд позбавлений права вирішувати питання на майбутнє.

Резюмуючи викладене, колегія суддів вважає, що є підстави для зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції, шляхом викладення абзацу третього його резолютивної частини в іншій редакції.

Відповідно до приписів ст. 317 КАС України підставою для зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року змінити, виклавши абзац третій його резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 19 лютого 2020 року, виходячи з розміру суддівської винагороди, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області № 346/02 від 27.02.2020 року про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплати з урахуванням фактично сплачених сум».

В іншій частині рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 02.12.2020 року.