Справа № 638/1742/20
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/1742/20
Провадження № 2-а/638/167/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови інспектора Козака Сергія Олександровича сектору інспекційної роботи №2 Департаменту територіального контролю Харківської міської ради серії АА №009706 від 28.01.2020 року. Свою заяву обґрунтовує тим, що постанова від 28.01.2020 року незаконна, оскільки відстань від прилеглої території не заміряна, у повідомленні про адміністративне правопорушення не зазначена конкретна відстань від прилеглої території, технічний засіб Леново не має технічної змоги точно й достовірно замірювати відстань на території, постанова складана за відсутності позивача, не складено протоколу огляду місця адміністративного правопорушення.

У судове засідання сторони не з`явились, представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності, відповідач надав відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що інспектор з паркування уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,3 ст.122 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно постанови серії АА №009706 від 29.01.2020 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Lexus Es 250 номерний знак НОМЕР_1 28.01.2020 року о 12 год. 10 хв. по вул.Сумській біля будинку 57 у м.Харкові здійснив зупинку ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушив п.15.9 «и» ПДР, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Як вбачається з наданих фотознімків автомобіль з номерними знаками НОМЕР_1 28.01.2020 року о 12 год. 10 х. знаходився у м.Харкові по вул.Сумській, 57 біля виїзду з прилеглої території.

Статтею 14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Щодо посилань позивача на розгляд справи за його відсутності суд зазначає наступне.

Позивачем неправильно розуміються поняття "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення" з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року, № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", оскільки словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Крім того, Рішення Конституційного Суду України № 5-РП/2015, на яке посилається позивач, приймалось до внесення змін у статтю 258 КУпАП.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 17 травня 2018 року (справа №759/12872/16-а), 11 червня 2020 року (справа №201/2067/17), від 21 травня 2020 року (справа №750/6728/17), від 03 червня 2020 року (справа №718/2699/16-а) та від 08 квітня 2020 року (справа №296/7166/16-а).

А відтак в цій частині позовні вимоги необґрунтовані.

Разом з тим, абзацом «и» пункту 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 встановлено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, задля висновку про наявність в діях особи складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху посадова особа, що розглянула справу про адміністративне правопорушення, мала пересвідчитись про те, що порушення правил зупинки потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження скоєння позивачем порушень пункту 15.9 «и» Правил дорожнього руху в частині зупинки транспортного засобу ближче 10 м від виїзду з прилеглої територій і безпосередньо в місці виїзду, а також що таке порушення, якщо воно мало місце, потягло за собою створення перешкоди дорожньому руху або загрози дорожньому руху.

Так, відповідно до правової позиції Верхового Суду, викладеної у постановах від 08 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а, від 18 липня 2019 року по справі № 216/5226/16-а належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Статтею 72 КАС України визначено, щодоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

При цьому відповідачем не надано належних та достатніх доказів вчинення позивачем порушення п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху України, а відтак суд приходить до висновку про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (м.Харків, майдан Конституції,7) про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії АА №009706 від 29.01.2020 року про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий