Справа № 500/3404/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3404/20

02 грудня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільської міської ради, в якому просить:

визнати протиправним рішення Тернопільської міської ради про надання ОСОБА_1 інформації щодо наявності земель комунальної власності, які ще не надані у користування та можуть бути використані для будівництва і обслуговування жилового будинку на території міста Тернопіль;

зобов`язати Тернопільську міську раду належним чином надати ОСОБА_1 запитувану інформацію, з урахуванням відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.10.2020 позивач звернувся із запитом до Тернопільської міської ради про отримання інформації щодо наявності земель комунальної власності, які ще не надані у користування та можуть бути використані для будівництва і обслуговування жилого будинку на території міста Тернопіль. 15.10.2020 отримав лист-відповідь на вказаний запит, зі змісту якого вбачається, що інформація стосовно місця розташування окремих земельних ділянок, які можуть бути передані громадянам України для індивідуального дачного будівництва у виконавчих органах міської ради, відсутня.

ОСОБА_1 вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки воно порушує його право, як громадянина України, на отримання публічної інформації та стверджує, що до моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів, виконавчий орган міської ради зобов`язаний надавати за запитами фізичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

З вказаних підстав позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Від відповідача 17.11.2020 до суду надійшов відзив (а.с.16), у якому вказано, що 07.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільської міської ради з приводу надання йому інформації про наявність земель комунальної власності, які ще не наданні у користування та можуть бути використанні для індивідуального дачного будівництва на території міста Тернопіль. 15.10.2020 ОСОБА_1 надано відповідь, у якій зазначено перелік житлових мікрорайонів міста Тернополя, якими визначені проектні території під забудову, в тому числі для садибної забудови Ж-1.

Поряд з цим заявнику вказано, що рішенням Тернопільської міської ради від 27.01.2014 №6/44/12 затверджено містобудівну документацію відповідно до якої земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах міста Тернополя не передбачені.

Також представник відповідача зауважує, що ОСОБА_1 у своєму запиті від 07.10.2020 просив надати інформацію певного змісту, а в адміністративному позові просить зобов`язати Тернопільську раду вчинити дії в частині вимог, які не розглядалися Тернопільською міською радою.

З огляду на викладене просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові та відзиві на позов, суд встановив наступні обставини.

07.10.2020 позивач звернувся із запитом до Тернопільської міської ради, у якому просив надати йому інформацію про наявність земель комунальної власності, які ще не надані у користування та можуть бути використані для індивідуального дачного будівництва на території міста Тернопіль (а.с.3).

У позовній заяві позивач вказує, що 07.10.2020 він звернувся із запитом до Тернопільської міської ради про отримання інформації щодо наявності земель комунальної власності, які ще не надані у користування та можуть бути використані для будівництва і обслуговування жилого будинку на території міста Тернопіль. Проте такий запит стосувався надання інформації про вільні ділянки, які можуть бути використані саме для індивідуального дачного будівництва на території міста Тернопіль, що слідує зі змісту запиту, долученого ОСОБА_1 до позовної заяви (а.с.3).

Листом Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 15.10.2020 №10565/08-ф позивачу надано відповідь, згідно з якою повідомлено, що станом на даний час, загальну інвентаризацію земель міста Тернополя не проведено, у зв`язку із цим, інформація стосовно місця розташування окремих земельних ділянок, які можуть бути передані громадянам України у відповідності до норм безоплатної передачі згідно статті 121 Земельного кодексу України для індивідуального дачного будівництва у виконавчих органах міської ради, відсутня.

У листі зазначено, що земельні ділянки під будівництво визначаються містобудівною документацією, тому облік або реєстр вільних земельних ділянок в Тернопільській міській раді не ведеться.

З відповіді Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 15.10.2020 на запит позивача також вбачається, що Тернопільською міською радою розроблено та затверджено в установленому порядку містобудівну документацію «Генеральний план м.Тернополя» (зі змінами), «План зонування території міста Тернополя» (зі змінами), а також детальні плани територій житлових районів «Кутківці», «Пронятин», «Південний», якими визначені проектні території під забудову, в тому числі для садибної забудови (Ж-1) під розташування одноквартирних житлових будинків виключно із земельними ділянка та зблокованих житлових будинків на суміжних земельних ділянках. Матеріали затверджених міською радою містобудівних документацій оприлюднені на офіційному веб-сайті Тернопільської міської ради (зазначена електронна адреса) в розділі «Містобудівна інформація». Враховуючи наведене, у відповіді вказано, що із зазначеною документацією детальних планів території мікрорайонів м.Тернополя можливо ознайомитися на сайті Тернопільської міської ради або безпосередньо у приміщенні управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, а також за необхідності зробити виписки, витяги, копіювання чи сканування (а.с.4).

Крім цього, повідомлено, що рішенням сесії Тернопільської міської ради від 27.01.2014 №6/44/12 затверджено містобудівну документацію «План зонування території міста Тернополя», відповідно до якого земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах міста Тернополя не передбачені (а.с.4)

Не погоджуючись з такою відповіддю на свій запит, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Закон України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII (далі - Закон №2657-XII) регулює відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.

Статтею 1 Закону №2657-XII визначено, що інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Частина перша статті 5 Закону №2657-XII визначає, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Разом із тим, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

За приписами статті 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За змістом наведених статей можна виділити такі ознаки публічної інформації: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону №2939-VI розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Частинами першою та другою статті 19 Закону №2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

З наведеного вбачається, що частина перша статті 22 Закону №2939-VI містить вичерпний перелік випадків, за яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Згідно з частиною другою статті 22 Закону №2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Зі змісту запиту ОСОБА_1 від 07.10.2020 вбачається, що він запитував інформацію щодо наявності земель комунальної власності, які ще не надані у користування, та можуть бути використані для індивідуального дачного будівництва на території міста Тернопіль.

У відповідь на запит позивача повідомлено, що станом на даний час, загальну інвентаризацію земель міста Тернополя не проведено, у зв`язку із цим, інформація стосовно місця розташування окремих земельних ділянок, які можуть бути передані громадянам України у відповідності до норм безоплатної передачі згідно статті 121 Земельного кодексу України для індивідуального дачного будівництва у виконавчих органах міської ради, відсутня. Також зазначено перелік житлових мікрорайонів міста Тернополя, якими визначені проектні території під забудову, в тому числі для садибної забудови Ж-1. Затвердженою містобудівною документацією «План зонування території міста Тернополя» не передбачені земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах міста Тернополя. Відповідь містить відомості, які запитував позивач.

Пунктом 31 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) передбачено, що міським радам надані виключні повноваження щодо прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Відповідно до частини п`ятої статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

Відповідно до статті 33 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою.

З аналізу зазначених законодавчих приписів вбачається, що вказані органи згідно з їх компетенцією зобов`язані володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на їх безоплатне отримання у власність. Виконавчий комітет також залишається розпорядником цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у його фактичному володінні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2020 у справі №127/13810/17, від 06.02.2020 у справі №369/8351/16-а, від 27.11.2019 у справі №127/28475/15-а, від 05.11.2019 у справі №359/7966/16-а.

Таким чином, відповідач є розпорядником запитуваної позивачем інформації, яка за своїм правовим статусом є публічною, згідно з компетенцією відповідача, останній зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки, що перебувають у державній чи комунальній власності в межах міста Тернополя, не надані у користування, що можуть бути використані для індивідуального дачного будівництва. У відповіді на запит відповідач зазначив про наявну у нього інформацію щодо земельних ділянок для садибної забудови та повідомив, що земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва в межах міста Тернополя затвердженою містобудівною документацією не передбачені.

Разом з тим, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати протиправним рішення відповідача щодо надання інформації про наявність земель комунальної власності, які ще не надані у користування та можуть бути використані для будівництва і обслуговування жилого будинку на території міста Тернопіль.

В той же час ОСОБА_1 звертався із запитом про надання йому інформації про наявність земель комунальної власності, які ще не надані у користування та можуть бути використані для індивідуального дачного будівництва на території міста Тернопіль (а.с.3).

Земельний кодекс України розмежовує землі, які можуть бути використанні для будівництва і обслуговування жилого будинку, та землі для індивідуального дачного будівництва.

Оскільки у спірному випадку ОСОБА_1 звертався до Тернопільської міської ради для отримання інформації про вільні земельні ділянки для індивідуального дачного будівництва на території міста Тернопіль, а до суду звернувся з оскарженням рішення щодо надання інформації наявності земель комунальної власності, які ще не надані у користування, та можуть бути використані для будівництва і обслуговування жилого будинку на території міста Тернополя, тобто щодо інформації стосовно якої позивач не подавав запиту, то відсутні підстави для визнання такої відмови протиправною. Відповідно не підлягає до задоволення і похідна позовна вимога про зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У цій справі, заперечуючи проти позову, відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного рішення (дій).

Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскаржувана відповідь на запит позивача прийнята з дотриманням інших вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Тернопільська міська рада (вулиця Листопадова, 5, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ).

Повний текст рішення складено та підписано 02 грудня 2020 року.

Суддя Чепенюк О.В.