Справа № 240/5224/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 грудня 2020 року м. Житомир справа № 240/5224/20
категорія 109020100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернулось Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області , в якому просило:
- визнати неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в частині відмов (відмова №19-6-0.334-9877/2-17 від 06 листопада 2017 року; відмова №С-676/0-1029/0/22-18 від 06 березня 2018 року; відмова №С-3074/0-2501/0/22-18 від 10 травня 2018 року; відмова №С-9655/0-6076/0/22-18 від 18 жовтня 2018 року; відмова №С-748/0-787/0/22-19 від 05 березня 2019 року; відмова №28-6-0.3-7830/2-19 від 15 листопада 2019 року; наказ №6-1043/14-20-СГ від 03 лютого 2020 року) у наданні Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої за межами Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,40 га, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області у місячний строк надати Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої за межами Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,40 га.
В обґрунтування заявлених позовним вимог Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" зазначило, що зазначила, що йому на праві приватної власності належать об`єкти нерухомості, а саме: виробниче приміщення, корівник, телятник, навіс для сіна, артсвердловина та башня Рожновського, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . З метою отримання в оренду земельної ділянки площею 7,4 га на якій розташований вищезазначені об`єкти Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" неодноразово зверталось до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявами про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки в оренду. Однак кожного разу отримувало відмову. Позивач вважає такі відмови Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області протиправними, оскільки приймаючи їх відповідач діяв всупереч нормам статті 123 Земельного кодексу України та не зазначив конкретної визначеної статтею 123 Земельного кодексу України підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, а лише обмежився цитування цієї статті. З огляду на що, Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" звернулось з даним позовом до суду.
Ухвалою судді від 06 квітня 2020 року позовну заяву Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" було залишено без руху у зв`язку з пропуском ним процесуального строку на звернення до суду в частині позовних вимог, які стосуються оскарження відмов Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06 листопада 2017 року №19-6-0.334-9877/2-17, від 06 березня 2018 року №С-676/0-1029/0/22-18, від 10 травня 2018 року №С-3074/0-2501/0/22-18, від 18 жовтня 2018 року №С-9655/0-6076/0/22-18 та від 05 березня 2019 року №С-748/0-787/0/22-19. Натомість, позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині вищезазначених оскаржуваних відмов та доказів поважності причин його пропуску.
29 квітня 2020 року на виконання вимог вказаної ухвали, позивач подав до суду заяву про поновлення пропущених процесуальних строків на звернення до суду.
Розглянувши зазначену заяву, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску Приватним виробничим підприємством фірма "ВОЛ" процесуального строку звернення до суду у вказані частині позовних вимог.
З огляду на що, ухвалою від 06 травня 2020 року позовну заяву Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в частині позовних вимог щодо визнати неправомірними відмов Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06 листопада 2017 року №19-6-0.334-9877/2-17, від 06 березня 2018 року №С-676/0-1029/0/22-18, від 10 травня 2018 року №С-3074/0-2501/0/22-18; від 18 жовтня 2018 року №С-9655/0-6076/0/22-18, від 05 березня 2019 року №С-748/0-787/0/22-19 у наданні Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої за межами Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,40 га, було повернуто позивачу.
Ухвалою від 06 травня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №240/5224/20 за позовом Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог щодо відмов Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, оформлених листом від 15.11.2019 №28-6-0.3-7830/22-18 та наказом від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ.
28 травня 2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію зазначив, що підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою стало те, що бажана земельна ділянка відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серія І-ЖТ №000007 від 20.11.1995 знаходяться на землях колективної власності реформованого КСП "Перемога" Зарубинецької сільської ради. Зокрема, якщо порівняти викопіювання з якими звернувся позивач, місцезнаходження об`єктів нерухомості, які належать позивачу на праві приватної власності та Державний акт на право колективної власності на землю Серія І-ЖТ №000007 від 20.11.1995, чітко вбачається, що земельні ділянки у викопіюваннях позивача входять в межі земель колективної власності КСП "Перемога". Однак, у відповідності до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розпоряджається виключно землями сільськогосподарського призначення державної форми власності, які розташовані за межами населених пунктів, та жодного відношення до земель колективної власності не має. Крім того, відповідно до п. 21 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Враховуючи вищевикладене, відповідач зазначив, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не є власником та розпорядником зазначеної земельної ділянки, а отже і відсутні повноваження стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, так як земельні ділянки, на які бажає отримати дозвіл позивач, знаходиться в межах господарських дворів та відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю Серія І-ЖТ №000007 від 20.11.1995 та перебувають у колективній власності КСП "Перемога", що на переконання відповідача, свідчить про правомірність відмов у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою (а.с.57-60).
Ухвалою від 12 червня 2020 року задоволено клопотання Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" про витребування доказів та витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області зібрані під час розгляду заяв Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" документи, які стали підставою для прийняття відмов у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, оформлених листом №28-6-0.3-7830/22-18 від 15.11.2019 та наказом №6-1043/14-20-СГ від 03.02.2020.
Витребувані докази відповідач надав до суду 03 липня 2020 року.
Відповідно до норм ст.ст. 257, 263 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Сторонами не заперечується, що Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" на праві приватної власності належать об`єкти нерухомості, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: виробниче приміщення, корівник, телятник, навіс для сіна, артсвердловина та башня Рожновського.
Судом встановлено, що з метою отримання в оренду земельної ділянки на якій розташовані вказані об`єкти нерухомості, Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" неодноразово зверталось до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявами про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки площею 7,4 га, розташованої на території Зарубинецької сільської ради (вул. Садова, 32, с. Тарасівка, Андрушівського району).
Однак щоразу Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" отримувало від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відмови, обґрунтовані різними підставами. Зокрема:
- листом від 06.11.2017 №19-6-0.334-9877/2-17 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовило Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду у зв`язку з тим, що вказаний позивачем в заяві бажаний строк оренди земельної ділянки становив 49 років, натомість відповідач, з метою раціонального використання та охорони земель, уникнення надання переваг одному орендарю перед іншим, рекомендував Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" визначити строк оренди не більше як 7 років та повторно звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою відповідного змісту та новим сформованим пакетом документів (а.с.9);
- листом від 06.03.2018 №С-676/0-1029/0/22-18 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовило Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, у зв`язку з тим, що з наданих позивачем графічних матеріалів неможливо ідентифікувати бажану земельну ділянку на місцевості, що виключає можливість надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.10);
- листом від 10.05.2018 №С-3074/0-2501/0/22-18 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовило Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, у зв`язку з тим, що у поданій заяві зазначений вид цільового призначення - для сільськогосподарського виробництва, який відсутній у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженій наказом Держкомзему від 23.07.2010 №548. Крім того, підставою для відмови стало ще й те, що вказаний позивачем в заяві бажаний строк оренди земельної ділянки становив 49 років. З огляду на що, Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" було рекомендовано визначити строк оренди не більше як 7 років та повторно звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою відповідного змісту та новим сформованим пакетом документів (а.с.11);
- листом від 10.05.2018 №С-3074/0-2501/0/22-18 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовило Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, у зв`язку з тим, що у поданому пакеті документів містяться копії документів, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки копії документів мають юридичну силу лише в разі засвідчення їх належним чином. Крім того, в якості підстави для відмови вказано ще й те, що відповідно до інформації, наданої відділом у Андрушівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, зазначена у заяві земельна ділянка (7,4 га) складається з двох земельних ділянок площами 3,2 га та 4,2 га, які мають склад угідь: 3,2 га - перелоги, 4,2 га - під господарськими будівлями та дворами. В свою чергу, земельна ділянка площею 3,2 га склад угідь - перелоги, яку Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" бажає отримати в оренду з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вільна від будівель та споруд. З огляду на що, підстави для надання земельної ділянки площею 3,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без проведення земельних торгів відсутні (а.с.12);
- листом від 05.03.2019 №С-748/0-787/0/22-19 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відмовило Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, у зв`язку з тим, що в поданих документах відсутнє обґрунтування потреби формування нових земельних ділянок, а також у зв`язку з неможливістю встановити відповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам містобудівної документації (а.с.15).
В подальшому, Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" звернулось до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з листом-скаргою на дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області стосовно ненадання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 7,4 га (яка складається з двох земельних ділянок площами 3,2га та 4,2га) на території Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області.
Розглянувши вищезазначеного листа-скаргу, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру встановила, що відмови Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06.11.2017 №19-6-0.334-9877/2-17, від 06.03.2018 №С-676/0-1029/0/22-18, від 10.05.2018 №С-3074/0-2501/0/22-18, від 18.10.2018 №С-9655/0-6076/0/22-18 та від 05.03.2019 №С-748/0-787/0/22-19 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки не відповідають положенням статті 120, 123 Земельного кодексу України, а тому Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру було доручено Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області розглянути зазначене питання та усунути порушення вимог земельного законодавства. Про вказане рішення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" було повідомлено листом від 26.09.2019 №22-28-0.19-7938/2-19 (а.с.16-17).
Після отримання листа вищезазначеного листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою від 15.10.2019 (реєстраційний №28-4840/1/1-19 від 18.10.2019), в якій просило повідомити про хід та результати виконання листа Державної служби України з питань геодезії, картографії від 26.09.2019 №22-28-0.19-7938/2-19, а також просило надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду вказаних земельних ділянок (а.с.100).
У відповідь на вказану заяву, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надіслало Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" листа від 15.11.2019 №28-6-0.3-7830/2-19, в якому зазначило, що на виконання доручення Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 26.09.2019 №22-28-0.19-7938/2-19 підприємству була надана відповідь, оформлена листом від 17.10.2019 №21-6-0.3-7045/2-19. Натомість, з приводу надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вказало, що відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку. З огляду на що, позивачу було повідомлено, що для вирішення питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок підприємству необхідно сформувати новий пакет документів та повторно звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із відповідними клопотаннями (а.с.18).
30 грудня 2019 року Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" подало до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області заяву (вх.№С-5/0/21-20 від 02.01.2020), в якій просило надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з правом передачі в оренду терміном на 49 років площею 7,4 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарубинецької сільської ради ( АДРЕСА_1 . До поданої заяви підприємством були додані викопіювання з кадастрової карти на земельну ділянку площею 4,2 га та на земельну ділянку площею 3,2 га (а.с.85-89).
За наслідками розгляду вищезазначеної заяви, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області видало наказ від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ, яким відмовила Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки орієнтовною площею 7,4 га, розташованої на території Андрушівського району за межами населених пунктів Зарубинецької сільської ради (а.с.19).
Зі змісту дослідженого під час судового розгляду справи наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ вбачається, що в якості підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою в наказі зазначено: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (а.с.19).
Вважаючи, оформлені листом від 15.11.2019 №28-6-0.3-7830/22-18 та наказом від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ, відмови Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду протиправними, Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" звернулось з даним позовом до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Приписами статті 80 ЗК України визначено, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.
Згідно зі статтею 82 ЗК України, юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; прийняття спадщини; виникнення інших підстав, передбачених законом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначений в статті 124 ЗК України.
Частиною 1 статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Згідно з частинами 1-5 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Натомість, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗК України).
Відповідно до статті 15-1 ЗК України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема: є-1) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пунктів "а" та "б" частини 1 статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 134 КАС України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).
Відповідно до частини 3 статті 124 КАС України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).
Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що розгляд питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки здійснюється відповідним органом виконавчої влади або органу місцевого самоврядування лише після звернення зацікавленої особи із з клопотанням про надання дозволу на його розробку, в якому обов`язково зазначається орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення, та з доданими до такого клопотання документами, перелік яких визначений в ст. 123 ЗК України.
Дослідивши під час розгляду справи оскаржуваний лист Головного управління Держгеокадасту у Житомирській області від 15.11.2019 №28-6-0.3-7830/2-19, суд встановив, що він був надісланий Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" у відповідь на його заяву від 15.10.2019 (реєстраційний №28-4840/1/1-19 від 18.10.2019).
Зі змісту вищезазначеної заяви від 15.10.2019 (реєстраційний №28-4840/1/1-19 від 18.10.2019) вбачається, що вона не є клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розумінні ч. 2 ст. 123 ЗК України, оскільки в цій заяві позивач не зазначав орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення, та не додавав до неї графічних матеріалів із зазначення бажаного місця розташування та розміру земельної ділянки. Звертаючись до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із вказаною заявою від 15.10.2019 (реєстраційний №28-4840/1/1-19 від 18.10.2019) Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" просило повідомити його про хід та результати доручення Державної служби України з питань геодезії, картографії від 26.09.2019 №22-28-0.19-7938/2-19 (а.с.100).
В контексті зазначеного суд приходить до висновку, що надісланий у відповідь на заяву від 15.10.2019 (реєстраційний №28-4840/1/1-19 від 18.10.2019) лист Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 15.11.2019 №28-6-0.3-7830/2-19 (а.с.18) є відповіддю наданою в порядку Закону України "Про звернення громадян" та не є рішенням про відмову Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розумінні ст. 123 ЗК України, оскільки відповідно до вказаної статті обов`язок щодо розгляду питання про надання дозволу на розробку такого проекту та відповідно й обов`язок прийняття рішення про надати дозволу або про відмову в його наданні, виникає лише після звернення із відповідним клопотанням, яким, як вже зазначив суд, заява від 15.10.2019 (реєстраційний №28-4840/1/1-19 від 18.10.2019) не являється.
З огляду на зазначене, позовні вимоги Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" в частині, що стосуються листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 15.11.2019 №28-6-0.3-7830/2-19 є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Вирішуючи спірні правовідносини в частині відмови Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оформленої наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ, суд зазначає наступне.
Частиною 3 статті 123 ЗК України закріплено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Таким чином, частина 3 статті 123 ЗК України передбачає два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду: а) надати дозвіл; б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.
Водночас, згідно з частиною 3 статті 123 ЗК України підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Із системного аналізу вищезазначених норм земельного законодавства вбачається, що при вирішенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, уповноважений на це орган в контексті норм частини 3 статті 123 Земельного кодексу України повинен перевірити відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки схемі землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку, відповідність бажаного місця розташування земельної ділянки містобудівній документації.
Визначений у частині 3 статті 123 ЗК України перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (користування) є вичерпним.
При цьому, у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу відповідний орган виконавчої влади зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови.
Разом з тим, дослідивши під час розгляду справу оскаржуваний наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ, яким Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки орієнтовною площею 7,4 га, розташованої на території Андрушівського району за межами населених пунктів Зарубинецької сільської ради з підстави невідповідністі місця розташування об`єкта вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, вимогам генерального плану населених пунктів, вимогам іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць чи вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (а.с.19).
Вказане свідчить на користь висновку, що приймаючи оскаржуваний наказ від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ, Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області обмежилось лише цитуванням норми частини 3 статті 123 ЗК України, не мотивуючи при цьому причин відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, та не конкретизуючи яким саме вимогам законів не відповідає місце розташування бажаної ним земельної ділянки та зазначаючи в чому полягає така невідповідність.
З огляду на що суд вважає, що вимоги ч. 3 ст. 123 ЗК України щодо належного мотивування причини відмови в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області при прийнятті наказу від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ, дотримані не були.
Враховуючи вищезазначене та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ Головного управлінням Держгеокадастру в Житомирській області від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ прийнятий з недотриманням принципу обґрунтованості, а тому він є протиправним та підлягає скасуванню.
Суд також критично ставиться до зазначених у відзиві на позовну заяву аргументів відповідача про те, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не є розпорядником бажаної позивачем земельної ділянки, оскільки відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серія І-ЖТ №000007 від 20.11.1995 вказана знаходяться на землях колективної власності реформованого КСП "Перемога" Зарубинецької сільської ради, а тому на підставі п. 21 Розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України така земельна ділянка вважається власністю відповідної територіальної громади.
Для підтвердження вищезазначених обставин щодо знаходження бажаної позивачем земельної ділянки на землях колективної власності реформованого КСП "Перемога" Зарубинецької сільської ради, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області долучило до відзиву на позовну заяву актуалізовану інформацію щодо бажаної позивачем земельної ділянки, надану відділом в Андрушівському районі Головного управління Держеокадастру у Житомирській області.
Однак, дослідивши зміст вказаної інформації суд встановив, що вона була надана відділом в Андрушівському районі Головного управління Держеокадастру у Житомирській області на виконання окремого доручення Головного управління Держеокадастру у Житомирській області від 20.05.2020 №1252/3-20-0.62.
Вказане свідчить на користь висновку про те, що інформація з приводу знаходження бажаної позивачем земельної ділянки на землях колективної власності реформованого КСП "Перемога" Зарубинецької сільської ради була отримана Головним управлінням Держеокадастру у Житомирській області вже після звернення Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" з даним позовом до суду, а не до прийняття оскаржуваного наказу від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ.
Таким чином, вищезазначені обставини щодо знаходження бажаної позивачем земельної ділянки на землях колективної власності реформованого КСП "Перемога" Зарубинецької сільської ради не були враховані відповідачем при винесенні оскаржуваного наказу, оскільки не були відомі відповідачу на момент його прийняття, та відповідно й не були зазначені Головним управління Держгеокадастру в Житомирській області в оскаржуваному наказі від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ як підстава для відмови Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.
З огляду на те, що відсутність у Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області права на здійснення розпорядження бажаної позивачем земельної ділянки через її знаходження на землях колективної власності реформованого КСП "Перемога" Зарубинецької сільської ради не було підставою для прийняття оскаржуваного наказу від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ, суд не надає правової оцінки зазначеним обставинам.
Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої за межами Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,40 га, суд зазначає наступне.
Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.
Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законодавством, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.
Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.
Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Повноваження щодо встановлення відповідності місця розташування бажаної позивачем земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, та як наслідок вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою в даному випадку належать до дискреційних повноважень Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.
Таким чином, суди не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в даній частині не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем, а тому у задоволенні позову в частині зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою слід відмовити.
Одночасно, застосовуючи механізм належного захисту прав позивача та їх відновлення, користуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" від 30.12.2019 (вх.№С-5/0/21-20 від 02.01.2020) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 років земельної ділянки площею 7,4 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарубинецької сільської ради (вул.Садова, 32, с. Тарасівка, Андрушівський район), та за результатами розгляду прийняти рішення із врахуванням норм Земельного кодексу України та встановлених даним рішенням обставин справи та висновків суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 31.03.2020 №1874 при зверненні з даним позовом до суду Приватне виробниче підприємство фірма "ВОЛ" сплатило судовий збір у розмірі 2102,00 гривень (а.с.34).
Таким чином, враховуючи часткове задоволення позову, суд приходить до висновку, що стягненню на користь Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області підлягають лише судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1051,00 гривень.
Керуючись статями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 03.02.2020 №6-1043/14-20-СГ про відмову Приватному виробничому підприємству фірма "ВОЛ" в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельної ділянки орієнтовною площею 7,4 га, розташованої на території Андрушівського району за межами населених пунктів Зарубинецької сільської ради.
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву Приватного виробничого підприємства фірма "ВОЛ" від 30.12.2019 (вх.№С-5/0/21-20 від 02.01.2020) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 49 років земельної ділянки площею 7,4 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарубинецької сільської ради (вул.Садова, 32, с. Тарасівка, Андрушівський район), та за результатами розгляду прийняти рішення із врахуванням норм Земельного кодексу України та встановлених даним рішенням обставин справи та висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович