Справа № 580/2186/20
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2186/20 Суддя (судді) першої інстанції: М.А. Білоноженко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області до Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2020 року Корсунь-Шевченківська районна рада Черкаської області звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, у якому просила:

- визнати протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області щодо здійснення безспірного списання коштів місцевого бюджету Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на підставі заяви ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року про виконання судового рішення від 23 грудня 2019 року у справі № 2340/4389/18;

- зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області утриматися від вчинення дій щодо здійснення безспірного списання коштів місцевого бюджету Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на підставі заяви ОСОБА_1 про виконання додаткового рішення суду від 13 квітня 2020 року у справі № 2340/4389/18.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач - Корсунь-Шевченківська районна рада Черкаської області, подала апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», яким тимчасово, з дня набрання ним чинності та до 01 січня 2021 року, не застосовується ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України. У зв`язку з чим апелянт вважає, що у період з 18 квітня 2020 року до 01 січня 2021 року у відповідача були відсутні повноваження здійснювати безспірне списання коштів на підставі рішення суду у справі № 2340/4389/18.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між її учасниками виник у зв`язку з здійсненням Управлінням Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області дій щодо безспірного списання коштів з рахунків позивача на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 2340/4389/18.

Судом першої інстанції встановлено, що вказаним рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 2340/4389/18, яке набрало законної сили 17 березня 2020 року: поновлено ОСОБА_1 на посаді керуючої справами Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області з 13 жовтня 2018 року; стягнуто з Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 201404 грн 29 коп. з утриманням із вказаної суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Зазначене рішення допущене до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді керуючої справами районної ради та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 16911 грн 84 коп.

Черкаським окружним адміністративним судом 08 квітня 2020 року видано виконавчий лист у справі № 2340/4389/18 про стягнення з Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 201404 грн 29 коп. з утриманням із вказаної суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Також Черкаським окружним адміністративним судом 13 квітня 2020 року винесено додаткове рішення у справі № 2340/4389/18, яке набрало законної сили 14 травня 2020 року, про стягнення з Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 29727 грн 46 коп. з утриманням із вказаної суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Черкаським окружним адміністративним судом 28 травня 2020 року видано ще один виконавчий лист у справі № 2340/4389/18 про стягнення з Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 29727 грн 46 коп. з утриманням із вказаної суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

До Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області 13 квітня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року № 2340/4389/18.

Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області направило позивачу лист від 13 квітня 2020 року № 01.1-08/394 у якому просило визначити рахунок для проведення безспірного списання грошових коштів.

Корсунь-Шевченківська районна рада Черкаської області листом від 17 квітня 2020 року № 241/02-07 повідомила відповідача про те, що в грудні 2019 року було нараховано і виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 16911 грн 84 коп. Тобто, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 2340/4389/18 в частині, яку було допущено до негайного виконання було виконано. Однак, позивач не надав інформацію, яка була зазначена у запиті відповідача щодо визначення рахунку для проведення безспірного списання грошових коштів.

Враховуючи зазначені обставини, відповідач повторно направив позивачу лист від 23 квітня 2020 року № 01.1-09/418 у якому зобов`язав визначити КЕКВ, суму коштів для списання та перерахунку стягувачу.

Корсунь-Шевченківська районна рада Черкаської області листом від 27 квітня 2020 року визначила рахунок, з якого необхідно здійснити безспірне списання коштів та суму, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , у розмірі 148516 грн 42 коп.

Відповідно до меморіального ордеру від 29 квітня 2020 року №1 (#36245842), 30 квітня 2020 року проведено безспірне списання коштів згідно виконавчого листа від 08 квітня 2020 року № 2340/4389/18 у сумі 148516 грн 42 коп.

Вважаючи протиправними дії відповідача стосовно здійснення заходів безспірного списання коштів за виконавчим листом від 08 квітня 2020 року № 2340/4389/18 та наполягаючи на тому, що відповідач повинен утриматися від вчинення дій щодо здійснення безспірного списання коштів за додатковим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року у справі № 2340/4389/18, позивач звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що до спірних правовідносин не застосовуються положення абз. 9 п. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року № 553-ІХ (далі - Закон № 553-ІХ), якими установлено, що тимчасово, з дня набрання чинності цим Законом до 1 січня 2021 року, не застосовуються такі норми Бюджетного кодексу, зокрема ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України, щодо здійснення безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. При цьому, суд зазначив, що безспірне списання коштів з рахунку боржника у виконавчому провадженні, яким у даному випадку є Корсунь-Шевченківська районна рада Черкаської області, не варто ототожнювати з безспірним списанням коштів державного та місцевого бюджетів про яке зазначено у Законі № 553-ІХ.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Учасниками справи не заперечується, що законодавством наділено органи Казначейства повноваженнями здійснювати безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Разом з тим, спір між сторонами у вказаній справі виник стосовно можливості застосування до правовідносин, які є предметом судового розгляду, норм Закону № 553-ІХ, який набрав чинності 18 квітня 2020 року та ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України.

Зокрема, абз. 9 п. 2 розділу II «Прикінцевих положень» Закону № 553-ІХ установлено, що тимчасово, з дня набрання чинності цим Законом до 1 січня 2021 року, не застосовується ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України.

Норми ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України, у редакції чинній до 18 квітня 2020 року, передбачали, що Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 03 серпня 2011 року № 845, якою затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок № 845).

Відповідно до п. 1 Порядку № 845, цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно з п. 2 Порядку № 845, у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні:

- безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів;

- боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання;

- виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України «Про виконавче провадження»;

- стягувачі - фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави.

З системного аналізу норм Бюджетного кодексу України вбачається, що він не містить розмежування понять «здійснення безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду» та «здійснення безспірного списання коштів боржника на підставі рішення суду».

Разом з тим, враховуючи визначення поняття «безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів…», яке міститься у п. 2 Порядку № 845, колегія суддів вважає, що норми ч. 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України та абз. 9 пункту 2 розділу II «Прикінцевих положень» Закону № 553-ІХ підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до абз. 1 п. 24 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у п. 6 цього Порядку.

Пунктом 26 Порядку № 845, передбачено, що безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог п. 28 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку.

Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень п. 25 цього Порядку.

Отже, з аналізу наведених положень вбачається, що стягнення з боржника коштів на виконання рішення суду здійснюється відповідними органами Казначейства шляхом безспірного списання коштів з його рахунків.

Згідно з ст. 1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Положеннями ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (перше речення частини другої); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть ухвалювати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання (абзац другий частини сьомої).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що органи казначейства не є ані органами примусового виконання рішень, ані стороною виконавчого провадження, оскільки не здійснюють самостійних заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, відповідач є лише встановленим Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком № 845 органом, що здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів в порядку та в межах повноважень встановлених законом.

Відповідно до п. 6 Порядку № 845 у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення), оригінал виконавчого документа, судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності), оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Пунктом 8 Порядку № 845 передбачено, що органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку: 1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; 2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.

Як вбачається з матеріалів справи 13 квітня 2020 року до відповідача надійшла заява ОСОБА_1 про виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року № 2340/4389/18.

Як стверджує відповідач та не спростовано позивачем, подані документи відповідали вимогам п. 6 Порядку № 845 та були прийняті до виконання.

Станом на час набрання чинності Законом № 553-ІХ, тобто станом на 18 квітня 2020 року, заходи безспірного списання коштів на підставі заяви ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року не були здійснені.

Разом з тим, у зв`язку з зупиненням з 18 квітня 2020 року повноважень органів казначейської служби щодо здійснення безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду, колегія суддів вважає, що в Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області у квітні 2020 року були відсутні повноваження на здійснення заходів безспірного списання коштів на підставі зави ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року.

Враховуючи, що безспірне списання коштів на підставі заяви ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року станом на час набрання чинності Закону № 553-ІХ не було здійснено, колегія суддів вважає, що у відповідності до пп. 4 п. 13 Порядку № 845 Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області зобов`язане було зупинити безспірне списання коштів на підставі заяви ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року у зв`язку з наявністю інших передбачених законом обставин. Однак, таких дій не здійснило.

При цьому колегія суддів зазначає, що в даному випадку зупинення повноважень відповідача щодо безспірного списання коштів, не скасовує виконання рішення суду, а лише відстрочує його на певний строк.

Рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-р/2020 по справі № 1-14/2020(230/20) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення абз. 9 п. 2 розділу II «Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року № 553-IX.

Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14 листопада 2019 року № 294-IX зі змінами, Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року № 553-IX, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 28 серпня 2020 року відпали обставини, що слугували підставою для зупинення безспірного списання коштів на підставі поданих ОСОБА_1 документів щодо виконання рішень судів у справі № 2340/4389/18.

За приписами п. 14 Порядку № 845 після усунення обставин, що були підставою для зупинення безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам, виконавчий документ виконується відповідно до цього Порядку в порядку черговості, що утворилася на момент усунення таких обставин.

З огляду на встановлені судом обставини справи та нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області щодо здійснення 30 квітня 2020 року безспірного списання коштів місцевого бюджету Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на підставі заяви ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року про виконання судового рішення від 23 грудня 2019 року у справі № 2340/4389/18.

Стосовно ж позовних вимог про зобов`язання Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області утриматися від вчинення дій щодо здійснення безспірного списання коштів місцевого бюджету Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на підставі заяви ОСОБА_1 про виконання додаткового рішення суду від 13 квітня 2020 року у справі № 2340/4389/18, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як раніше зазначалось, Черкаським окружним адміністративним судом 13 квітня 2020 року винесено додаткове рішення у справі № 2340/4389/18, яке набрало законної сили 14 травня 2020 року, про стягнення з Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 29727 грн 46 коп. з утриманням із вказаної суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Черкаським окружним адміністративним судом 28 травня 2020 року видано виконавчий лист у справі № 2340/4389/18 про стягнення з Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 29727 грн 46 коп. з утриманням із вказаної суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Доказів вжиття відповідачем заходів щодо безспірного списання коштів за вказаним виконавчим документом у період до 28 серпня 2020 року, всупереч вимогам ч. 1 ст. 77 КАС України, позивач до суду не надав.

Разом з тим, станом на час подання до суду апеляційної скарги на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року та її розгляду апеляційним судом, норми абз. 9 п. 2 розділу II «Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13 квітня 2020 року № 553-IX втратили чинність на підставі рішення Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020 по справі № 1-14/2020(230/20).

У зв`язку з вказаними обставинами колегія суддів вважає, що станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області до 01 січня 2021 року утриматися від вчинення дій щодо здійснення безспірного списання коштів місцевого бюджету Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на підставі заяви ОСОБА_1 про виконання додаткового рішення суду від 13 квітня 2020 року у справі № 2340/4389/18.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, які містяться у оскаржуваному рішенні та свідчать про те, що Черкаський окружний адміністративний суд під час вирішення справи неправильно застосував норми матеріального права.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області необхідно задовольнити частково, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року - скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області задовольнити частково.

Визнання протиправними дії Управління Державної казначейської служби України у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області щодо здійснення 30 квітня 2020 року безспірного списання коштів місцевого бюджету Корсунь-Шевченківської районної ради Черкаської області на підставі заяви ОСОБА_1 від 13 квітня 2020 року про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі № 2340/4389/18.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

І.В. Федотов