Справа № 320/5566/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року справа №320/5566/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Малинове" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Малинове" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Київській області, щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету за листопад місяць 2018 року у розмірі 5 893 592грн., після узгодження суми за результатами судового оскарження;

- стягнути з Державного бюджету на користь ПрАТ «Малинове» (ідентифікаційний код 30249520, місцезнаходження 09623, Київська область, Рокитнинський район, село Ромашка, вулиця Покровська, будинок 11) пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за порушення строків бюджетного відшкодування у розмірі 176 228,06 грн., на поточний рахунок у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р НОМЕР_1 ;

- cтягнути з Державного бюджету на користь ПрАТ «Малинове» (ідентифікаційний код 30249520, місцезнаходження 09623, Київська область, Рокитнинський район, село Ромашка, вулиця Покровська, будинок 11) узгоджену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад місяць 2018 року у розмірі 5 893 592грн., на поточний рахунок у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р НОМЕР_1 ;

- cтягнути з Державного бюджету на користь ПрАТ «Малинове» (ідентифікаційний код 30249520, місцезнаходження 09623, Київська область, Рокитнинський район, село Ромашка, вулиця Покровська, будинок 11) інфляційні збитків у розмірі 112 567,61 грн., на поточний рахунок у ПАТ «УкрСиббанк», МФО351005, р/р НОМЕР_1 ;

- cтягнути з Державного бюджету на користь ПрАТ «Малинове» (ідентифікаційний код 30249520, місцезнаходження 09623, Київська область, Рокитнинський район, село Ромашка, вулиця Покровська, будинок 11) три відсотки річних у розмірі 55 554,33грн., на поточний рахунок у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р НОМЕР_1 .

Позивач вважає, що відповідач нехтуючи вимогами податкового законодавства не здійснив відповідних заходів з метою отримання позивачем узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Ухвалою суду від 08.07.2020 в зазначеній адміністративній справі відкрито загальне позовне провадження.

Відповідач - 1- Головне управління Державної податкової служби у Київській області позов не визнав, подав до суд письмовий відзив, в якому просить суд відмовити в його задоволенні та зазначає, що саме податковим законодавством передбачений порядок відшкодування сум ПДВ та застосування відповідальності за несвоєчасне відшкодування сум ПДВ. Таким чином, на думку Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у позивача відсутні законні підстави для стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Відповідач -2 - Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області також проти позову заперечив, зазначив, що Податковим кодексом України чітко встановлено механізм бюджетного відшкодування, де роль відповідача-2 зводиться лише до автоматичного перерахування коштів з Державного бюджету України на рахунок платника за наявності відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області вважає, що є неналежним відповідачем, оскільки жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним. Також, відповідно до вимог КАСУ, Податкового кодексу України та інших нормативно правових актів, Головне управління Казначейства не несе відповідальність за даним позовом, так як не є учасником спірних питань.

Помилковим та необгрунтованим, відповідач вважає, посилання позивача на статтю 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з тим, що відносини між сторонами спору є такими, що виникли із податкового та бюджетного законодавства, вони не можуть регулюватися нормами Цивільного кодексу України, адже у Законі України «Про податок на додану вартість» та Бюджетному кодексі України відсутні посилання на положення Цивільного кодексу України як на акт, норми якого регулюють відповідальність щодо порушень під час здійснення заходів щодо бюджетного відшкодування з ПДВ.

Протокольною ухвалою суду від 12.10.2020 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд зазначає таке.

Відповідач в клопотанні здійснює посилання на ч.3 ст.236 КАС України, як підставу для зупинення провадження у справі № 320/5566/20, однак не врахував наступне:

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року, відкрито провадження в адміністративній справі № 320/5566/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.09.2020 року.

12.09.2020 року, засобами поштового зв`язку, позивач отримав клопотання відповідача про зупинення провадження у справі без номера та дати.

18.09.2020 року, представником позивача подано до Київського окружного адміністративного суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Під час ознайомлення з матеріалами справи, встановлено, що протоколом судового засідання від 09.09.2020 року, закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи на 12.10.2020 року.

Відповідно до частини 3 статті 236 КАС України, суд не зупиняє провадження у справі за клопотанням учасника справи, поданим після закінчення підготовчого провадження, якщо зазначені у клопотанні підстави для зупинення провадження виникли до закінчення підготовчого провадження і такий учасник справи знав або повинен був про них знати.

Однак, з тексту клопотання вбачається, що відповідач цитує п.3 ч.1 ст.236 КАС України, яка визначає, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Слід зазначити, що необхідною передумовою зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.236 КАС України є неможливість її розгляду до вирішення по суті іншої справи.

При цьому, суд звертає увагу, що зупинення провадження в адміністративній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених в адміністративній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року по справі № 320/2555/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 року позовні вимоги ПрАТ «Малинове» - задоволено в повному обсязі, зокрема, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 21.02.2019 № .

Вказане рішення апеляційної інстанції набрало законної сили.

Відповідно до ст.255 КАС України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2555/16 від 18.10.2019 року про скасування податкового повідомлення рішення набрало законної сили 03.03.2020 року.

Суд звертає увагу, що станом на момент розгляду справи, сума бюджетного відшкодування в розмірі 5 893 592 грн. є узгодженою з 03.03.2020 року, відповідно до абз.6 п.п. «ґ» п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), який зазначає наступне:

Заявлена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

При цьому, предметом розгляду справи № 320/5566/20 є визнання протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Київській області, щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету за листопад місяць 2018 року у розмірі 5 893 592грн., після узгодження суми за результатами судового оскарження, а також стягнення бюджетного відшкодування з ПДВ, пені, інфляційних витрат, три відсотки річних.

27.03.2020 року Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду (адміністративне провадження № К/9901/8626/20), касаційну скаргу ГУ ДПС у Київській області залишено без руху.

20.05.2020 року, Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду, касаційну скаргу ГУ ДПС у Київській області повернуто скаржнику.

22.06.2020 року Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду (адміністративне провадження № К/9901/13910/20), касаційну скаргу ГУ ДПС у Київській області залишено без руху.

05.08.2020 року Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду (адміністративне провадження № К/9901/13910/20) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2020 року у справі №320/2555/19, а також витребувано з Київського окружного адміністративного суду справу №320/2555/19.

Пунктом 5 даної ухвали, суд встановив п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на касаційну скаргу з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснив, що до відзиву додаються докази надіслання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч.3 ст.334 КАС України, при відкритті касаційного провадження суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи, необхідних для розгляду скарги на судове рішення. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст.340 КАС України, при касаційному розгляді в порядку підготовки справи до касаційного розгляду, суддя - доповідач вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи.

Слід зазначити, що в касаційній скарзі відсутні будь-які обґрунтування щодо зупинення провадження у справі як і самі заяви чи клопотання.

З огляду на викладене, суд зазначає, що предмети розгляду справ №320/5566/20 та №320/2555/19 є різними між собою.

Враховуючи вищевикладене, в даному випадку розгляд Верховним судом касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 року у справі № 320/2555/19, є реалізацією права відповідача наданого Законом та жодним чином не впливає на момент набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції та не спростовує викладені в ньому висновки.

Крім того, подання касаційної скарги не є обставиною з якою норми процесуального Закону пов`язують обов`язкове зупинення провадження у справі № 320/5566/20.

У зв`язку з викладеним вище, суд дійшов висновку про необгрутованість заяви відповідача про зупинення провадження, відповідно в її задоволенні слід відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

В період з 21.12.2018р. по 17.01.2019 p., фахівцем ГУ ДПС у Київській області (далі по тексту - Відповідач), відповідно до п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в порядку, встановленому ст. 76, пп. 75.1.1 ст. 75 ПК України проведено камеральну перевірку достовірності нарахування Позивачем сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету за листопад 2018 р. (податкова декларація з податку на додану вартість від 20.12.2018р. № з додатками).

За результатами перевірки органом податкової служби складено акт від 17.01.2019р. №204/10-36- 12-02/30249520 (далі по тексту - Акт).

Як свідчить отриманий, 29.01.2019 року Позивачем акт перевірки, податковим органом встановлено порушення вимог:

п. 200.4, 200.14 ст. 200 ПК України, в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21 (далі Порядок №21), в результаті чого відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість в сумі 5 893 5952 грн. за листопад 2018 р.

Не погоджуючись із висновками, які викладені в акті перевірки від 17.01.2019р. №204/10-36-12- 02/30249520, Позивач звернувся до Відповідача із заперечення від 06.02.2019р.

23.02.2019року, на адресу ПрАТ «Малинове» надійшов лист Відповідача про розгляд заперечень без номеру та дати реєстрації. У даному листі ГУ ДФС у Київській області процитовано норми ПК України стосовно сутності камеральної перевірки та порядку визначення суми бюджетного відшкодування.

На підставі акту перевірки від 17.01.2019р. №204/10-36-12-02/30249520, Відповідачем 21.02.2019 р. винесено податкове повідомлення - рішення:

форми «ВЗ» №, яким Позивачу відмовлено в отриманні суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку за листопад 2018 р. в розмірі 5 893 592 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся з позовною заявою до Київського окружного адміністративного суду.

18.10.2019 року рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2555/19 адміністративний позов позивача задоволено повністю, а саме: «визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 21.02.2019 № ».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 року, апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року-без змін.

Відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано., набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2019 року про скасування податкового повідомлення рішення набрало законної сили 03.03.2020 року.

Оскільки сума бюджетного відшкодування в розмірі 5 893 592 грн не була перерахована на поточний рахунок, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 Податкового кодексу України.

Слід зазначити, що зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/ або скасування податкового повідомлення рішення ( абзац 6 п.п. "ґ" п.200.12 ст.200 ПК України).

Таким чином, сума бюджетного відшкодування в розмірі 5 893 592грн., є узгодженою з 03.03.2020 року.

Крім того, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 ст.200 ПК України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України".

Станом на момент подання дійсної позовної заяви, позивач неотримав узгоджену суму бюджетного відшкодування за листопад місяць 2018 року в розмірі 5 893 592грн.

Таким чином, відповідач нехтуючи вимогами податкового законодавства не здійснив відповідних заходів з метою отримання позивачем узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Відповідно до постанови Великої палати Верховного суду від 12.02.2019 року у справі № 826/7380/15, відшкодування податку па додану вартість здійснюється органом Державної казначейської служби України з дотриманням процедури та на умовах, встановлених ст.200 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, стягнення бюджетної заборгованості здійснюється з Державного бюджету України.

Пунктом 3 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на додану вартість, визначено, що формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на додану вартість здійснюється автоматично, на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

Пунктом 13 Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, який затверджено Кабінетом Міністрів України від 25.01.2017 року № 26 (далі по тексту - Порядок № 26), передбачено щоденне забезпечення Мінфіном оприлюднення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на додану вартість (далі по тексту - Реєстр), на своєму веб-сайті (https://www.minfin.gov.ua/reestr).

В даний Реєстр орган ДФС вносить такі дані:

- дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість;

- дату надсилання платнику податку органом ДФС повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання);

- суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації;

- суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування;

- реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування;

- реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування;

- дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

- суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дату поданої до органу ДФС заяви у разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

- дату складення га вручення платнику податку акту перевірки;

- дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС;

- дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується;

- дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

- суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Таким чином, за результатами судового оскарження, податкове повідомлення відповідача скасоване, а сума заявленого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 5 893 592грн. відповідач не відобразив у Реєстрі взагалі.

Наслідком таких дій відповідача, є не отримання позивачем заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2018 року, в розмірі 5 893 592грн.

Щодо суми нені за несвоєчасне бюджетне відшкодування, суд зазначає наступне.

Пунктом 200.23 статті 200 ГІК України встановлено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного статтею 200 строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Враховуючи вищезазначену норму ІІК України, суд вважає, що податковим органом порушено строк надходження сум бюджетного відшкодування на поточний рахунок позивача.

Дану позицію підтримує Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду у постановах від 13.02.2018 року у справі № К/9901/1733/17, від 20.02.2018 року у справі № К/9901/3512/17, від 20.02.2018 року у справі № К/9901/3511/17, від 21.02.2018 року у справі № К/9901/4163/17, від 28.08.2018 року у справі № К/9901/49924/18, від 28.08.2018 року у справі № К/9901/48752/18, від 21.08.2018 року № К/9901/49751/18, від 31.07.2018 року у справі № К/9901/50631/18, від 24.04.2018 року у справі № К/9901/4791/17.

Таким чином, загальна сума нені за несвоєчасне бюджетне відшкодування з податку на додану вартість станом на 25.06.2020 року складає 176 228,06грн.

Щодо інфляційних нарахувань та суми 3% річних, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Ці правила мають на мсті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника в певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно з відшкодуванням шкоди (зокрема, зі стягненням збитків) порядку. Гака спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру заподіяної шкоди (розміру збитків).

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, стягнення інфляційних і процентів річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.

Таку ж природу має і неустойка. Зокрема, пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ, що нараховується на суму заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.

Водночас інфляційні та річні проценти нараховуються па суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.

Дану позицію підтримує Велика палата Верховного суду у справі № 910/4590/19 від 07.04.2020 року.

Щодо цитування ГУ ДПС у Київській області наказів Міністерства фінансів України від 03.03.2017 року № 326 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною служби України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість » (далі по тексту - наказ № 326) та постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 року № 26 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість» (далі по тексту - Порядок № 26), суд зазначає таке.

На ст.3 відзиву на позовну заяву, відповідач цитуючи вищезазначені нормативно правові акти стверджує, що ним виконано всі можливі законодавчо врегульовані дії.

Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки:

Відповідно до п.4 Порядку № 26 податковий орган вносить до Реєстру дані в тому числі дату закінчення оскарження податкового повідомлення - рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження.

Пунктом 7 Порядку № 26 та п.2 розділу II наказу № 326 визначено, що інформацію про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний день після виникнення такого випадку.

Суд звертає увагу, що відповідачем ні на момент набрання чинності рішення Київського окружного адміністративного суду у справі № 320/2555/20 ні на момент подання позовної заяви та відповіді на відзив не внесені відповідні зміни до Реєстру, як того вимагає наказ № 326 та Порядок № 26.

Таким чином, відповідач нехтуючи вимогами податкового законодавства не здійснив відповідних заходів з метою отримання позивачем узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про незаконність дій відповідача, а відтак, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестбсрга таксі Лктіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з цією правовою позицією, способом захисту права платника ПДВ на стягнення пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування, є зобов`язання контролюючого органу виконати встановлений правовими нормами обов`язок надати такий висновок територіальному органу державної казначейської служби.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

У Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що мстою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту З, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

Оскільки дане рішення суду стосується стягнення пені за несвоєчасне бюджетне відшкодування з ПДВ, інфляційних витрат та 3% річних, має зобов`язальний характер, а обставини, викладені в позовній заяві, дають обгрунтовані підстави вважати, що податковий орган може ухилятись від його виконання, суд за клопотанням позивача вважає за необхідне встановити контроль за виконанням рішення у даній справі шляхом зобов`язання ГУ ДПС у Київській області у десятиденний строк з часу набрання даним рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 19 червня 2020 р. № позивачем сплачено судовий збір на суму 21 020,00 грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ - 43141377), щодо не внесення до Реєстру заяв про повернення ПрАТ «Малинове» (ідентифікаційний код 30249520, місцезнаходження 09623, Київська область, Рокитнинський район, село Ромашка, вулиця Покровська, будинок 11) суми бюджетного відшкодування з ПДВ із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету за листопад місяць 2018 року у розмірі 5 893 592 грн., після узгодження суми за результатами судового оскарження.

Стягнути з Державного бюджету на користь ПрАТ «Малинове» (ідентифікаційний код 30249520, місцезнаходження 09623, Київська область, Рокитнинський район, село Ромашка, вулиця Покровська, будинок 11) пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за порушення строків бюджетного відшкодування у розмірі 176 228,06 грн., на поточний рахунок у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р НОМЕР_1 .

Стягнути з Державного бюджету на користь ПрАТ «Малинове» (ідентифікаційний код 30249520, місцезнаходження 09623, Київська область, Рокитнинський район, село Ромашка, вулиця Покровська, будинок 11) узгоджену суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад місяць 2018 року у розмірі 5 893 592грн., на поточний рахунок у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р НОМЕР_1 .

Стягнути з Державного бюджету на користь ПрАТ «Малинове» (ідентифікаційний код 30249520, місцезнаходження 09623, Київська область, Рокитнинський район, село Ромашка, вулиця Покровська, будинок 11) інфляційні збитків у розмірі 112 567,61 грн., на поточний рахунок у ПАТ «УкрСиббанк», МФО351005, р/р НОМЕР_1 .

Стягнути з Державного бюджету на користь ПрАТ «Малинове» (ідентифікаційний код 30249520, місцезнаходження 09623, Київська область, Рокитнинський район, село Ромашка, вулиця Покровська, будинок 11) три відсотки річних у розмірі 55 554,33грн., на поточний рахунок у ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005, р/р НОМЕР_1 .

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ - 43141377) на користь Публічного акціонерного товариства "Малинове" (код ЄДРПОУ - 30249520) судовий збір у розмірі 21 020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн 00 коп.

Встановити контроль за виконанням рішення у даній справі шляхом зобов`язання ГУ ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ - 43141377) у десятиденний строк з часу набрання даним рішенням законної сили подати до суду звіт про його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.