Справа № 520/9364/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 р.Справа № 520/9364/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

представника позивача Юркової Т.С.,

представника відповідача Черніченко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.10.20 року по справі № 520/9364/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" звернулось до суду з заявою, в якій просило відстрочити виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 у справі № 520/9364/18 на рік до 29.09.2021.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 заяву Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" про відстрочення виконання судового рішення у справі №520/9364/18 задоволено.

Відстрочено виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 у справі №520/9364/18 до 29.09.2021.

Відповідач, не погодившись з таким судовим рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що чинне податкове законодавство передбачає особливий порядок розстрочення грошового зобов`язання, яким заявник в даному випадку не скористався, а суд першої інстанції безпідставно не врахував.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 308 КАС України та керуючись ст. 229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, судове рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду знаходилась справа №520/9364/18 за адміністративним позовом АТ "Харківгаз" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про скасування податкового повідомлення-рішення № від 16 10.2018.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 по справі №520/9364/16 у задоволенні позову АТ «Харківгаз» відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 по справі №520/9364/18 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 скасовано. Адміністративний позов АТ «Харківгаз» задоволено в повному обсязі.

Постановою Верховного суду від 14.09.2020 у справі №520/9364/18 постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 скасовано, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 залишено в силі.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газотранспортної системи є юридичною особою, яка не є складовою вертикально інтегрованої організації і здійснює свою господарську діяльність незалежно від діяльності з видобутку, розподілу, постачання природного газу, діяльності оптових продавців. Оператор газотранспортної системи не може провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»» є суб`єктом природної монополії та на підставі ліцензії виданої відповідно до постанови НКРЕКП №809 від 19.09.2017, зі змінами внесеними постановами НКРЕКП від 06.03.2018 №290 та від 02.07.2019 №1322 та статуту Товариства здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території Харківської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про природні монополії», сферами діяльності суб`єктів природних монополій, серед іншого є розподіл природного і нафтового газу трубопроводами.

Відповідно до Статуту АТ «Харківгаз» створене з метою задоволення попиту споживачів на послуги розподілу природного газу.

Предметом діяльності АТ «Харківгаз», зокрема, є створення, технічне обслуговування і експлуатація газових мереж, споруд, обладнання і приладів для газопостачання природного і скрапленого газу; виконання ремонтів газопроводів, газових приладів і пристроїв, локалізація і ліквідація аварійних ситуацій тощо. Здійснюючи відповідну діяльність Товариство зобов`язане забезпечувати безперебійне та безаварійне надання послуг, утримувати газові мережі, споруди на них, систему газопостачання та газифікації в належному стані.

Згідно статті 1 Закону України «Про природні монополії» державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій у сферах, визначених у статті 5 цього Закону, здійснюється національними комісіями регулювання природних монополій.

Заявником зазначено, що будучи суб`єктом природної монополії, АТ «Харківгаз» обмежений у своєму праві здійснення інших видів господарської діяльності, зважаючи, що діяльність з розподілу природного газу здійснюється ним в умовах імперативного державного регулювання, в тому числі, в частині встановлення тарифів на транспортування природного газу газорозподільними мережами (ст. 4 Закону «Про ринок природного газу», ст.ст. 4, 5 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», ст.ст. 4, 8-10 Закону «Про природні монополії» загальні норми, які вказують що розподіл газу монополія та, що державну політику на ринку газу визначають та здійснюють органи державної влади, зокрема, НКРЕКП), тариф на розподіл природного газу є основним джерелом фінансування діяльності позивача і не передбачає компенсації екологічного податку.

Також заявником зазначено, що у зв`язку з тим, що на протязі чотирьох років 2016-2019 років Регулятор - НКРЕКП України не переглядав тариф для АТ «Харківгаз», в Компанії існує накопичена заборгованість перед: АТ «НАК «Нафтогаз України» та АТ «УКТРАНСГАЗ» у сумі 1 737 404 943,07 грн.

Можливість АТ «Харківгаз» розрахуватись за природний газ для потреб ВТВ перед постачальниками прямо залежить від затвердженого граничного допустимого розміру ВТВ. З 2016 по 2019 роки АТ «Харківгаз» неодноразово зверталось до НКРЕКП із заявами про встановлення (перегляду) тарифу, а також щодо включення до тарифу на послуги розподілу природного газу компенсації дефіциту коштів, який виник внаслідок тарифної політики НКРЕКП протягом 2016-2019 років, за якою до тарифу не було включено компенсацію різниці в цінах на ВТВ та недоотриманої тарифної виручки.

15.05.2019 Шостим апеляційним адміністративним судом по справі № 826/9826/18 прийнято постанову, якою зобов`язано НКРЕКП встановити для АТ «Харківгаз» економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, включивши до складу такого тарифу обсяги природного газу для потреб ВТВ, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 21.11.2019. Проте, заявником зазначено, що на сьогоднішній день рішення суду не виконано.

В свою чергу, АТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом про стягнення вартості природного газу для потреб ВТВ за договором №13-228-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013, придбаного АТ «Харківгаз» у 2015 році на загальну суму 214 477 596,33 грн, з яких 169 639 003,17 грн основного боргу та 44 838 593,16 грн також нараховані штрафні санкції.

Крім того, АТ "НАК "Нафтогаз України" в 2019 звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "Харківгаз" (відповідача) про стягнення 81 824 395,73 грн. (з яких пеня 6 775 709,63 грн., 3% річних 14 306 030,04 грн, інфляційні втрати в розмірі 60 742 656,06 грн.) за договором № 13-228-ВТВ на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013.

В 2019 році АТ «Укртрансгаз» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "Харківгаз" (відповідача) про стягнення заборгованості за надані у липні-грудні 2018, та січні - лютому 2019 послуги з балансування обсягів природного газу в сумі 788 983 913,83 грн; пені 108 011 558.61 грн, 3% річних 9 587 603,17 грн; інфляційних втрат 25 394 125,38 грн.

В цьому же році АТ "Укртрансгаз" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "Харківгаз", в якій просило суд стягнути з АТ "Харківгаз" заборгованість за надані в березні - червні 2019 послуги балансування обсягів природного газу в сумі 222 820 105,75 грн, пеню у розмірі 15 291 992,21 грн, 3% річних у розмірі 1 312 978,90 грн, а також судовий збір у розмірі 672 350,00 грн.

В 2020 році АТ «Укртрансгаз» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "Харківгаз" (відповідача) про стягнення заборгованості за надані у січень - червень 2018 послуги з балансування обсягів природного газу в сумі 217 810 660,09 грн; 3% річних 17 799 488,30 грн.; інфляційних втрат 34 090 525,42 грн.

Отже на розгляді в господарських судах знаходяться справи за позовами власника природного газу та Оператора ГТС про стягнення з АТ «Харківгаз» 1 737 404 943,07 грн.

Бездіяльність НКРЕКП, яка призвела до збитків позивача, також встановлюється Сертифікатом № 6077 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 29.03.2016, виданим Торгово-промисловою палатою України. Зазначеним сертифікатом засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема підтверджено дії/бездіяльність третіх осіб/органів державної влади, що призвели до неможливості оплати АТ «Харківгаз» придбаного протягом 2014-2015 рр. природного газу в частині обсягів виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат, які не були враховані при встановленні тарифів на розподіл природного газу, у розмірі 32,288 млн.куб.м за Договором № 13-228-ВТВ на купівлю-продаж природного газу, укладеного 04.01.2013 між АТ «Харківгаз» та АТ «НАК «Нафтогаз України».

29.03.2016 відповідно до Сертифікату, дата настання форс-мажорних обставин 01.05.2014, та станом на 29.03.2016 такі обставини продовжують тривати.

Відповідно до Звіту про фінансові результати АТ «Харківгаз» (Звіту про сукупний дохід) за 2019 рік та Балансу (Звіт про фінансовий стан) за 2019 рік: чистий збиток ПАТ «Харківгаз» за 2019 рік склав 5281,94 млн. грн; дебіторська заборгованість за продукцію, товари роботи послуги (код рядка Балансу 1125) перед АТ «Харківгаз» за 2019 рік становила 11089 млн. грн.

АТ «Харківгаз» має збитки попередніх років, які дорівнюють 1 218 628,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 (з урахуванням внесених змін), установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (далі - СОVID- 19), з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2".

Дію адаптивного карантину продовжено до 31.10.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислову палату України» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання передбачених обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема карантин.

Таким чином, вищевикладені обставини щодо здійснення господарської діяльності АТ «Харківгаз» в умовах внесення змін до Податкового кодексу України, а також встановлення та продовження карантину на всій території України, мають економічно негативні наслідки зокрема і в господарській діяльності заявника, що суттєво впливає на наявність коштів для оплати податкового - повідомлення рішення.

Задовольняючи заяву про відстрочення виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що за рік відстрочення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року АТ «Харківгаз» зможе виконати свої зобов`язання зі сплати грошового зобов`язання за платежем «екологічний податок» на загальну суму 9031853,90 грн (згідно податкового повідомлення - рішення від 16.10.2018 №) та 5559711,31 грн пеня, та його господарська діяльність не буде зупинятись, відповідно буде наявна реальна можливість виконати судове рішення на користь Офісу великих платників податків ДФС.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Питання, пов`язані з відстроченням або розстроченням виконання судового рішення постають вже після ухвалення рішення по суті спору та набрання ним законної сили, відтак, такі ухвали суду першої інстанції мають похідний характер від вирішення спору по суті та фактично не можуть бути оскаржені разом із таким рішенням суду.

Інститут розстрочення та відстрочення виконання рішення суду впроваджений саме з метою забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні № 18-рп/2012 зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначені у законі дії, спрямовані на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частиною 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 378 КАС України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З огляду на викладені обставини, наведені норми законодавства, вирішення питання щодо відстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень Харківського окружного адміністративного суду, який прийняв це рішення і має розглянути заяву боржника про його відстрочення. Негайне звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні забезпечить виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю порушить господарську діяльність АТ «Харківгаз» і може призвести до його банкрутства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що за рік відстрочення виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 АТ «Харківгаз» зможе виконати свої зобов`язання зі сплати грошового зобов`язання за платежем «екологічний податок» на загальну суму 9 031 853,90 грн (згідно податкового повідомлення - рішення від 16.10.2018 № ) та 5 559 711,31 грн пеня, та його господарська діяльність не буде зупинятись, відповідно буде наявна реальна можливість виконати судове рішення на користь Офісу великих платників податків ДФС.

Тобто, в розумінні наведеної статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений строк.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заяви Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" про відстрочення виконання судового рішення у справі № 520/9364/18.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга на судове рішення суду першої інстанції не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС України - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року по справі № 520/9364/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Я.В. П`янова

Повний текст постанови складено 30.11.2020 року