Справа № 826/14230/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа №826/14230/16

адміністративне провадження №К/9901/30336/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року у справі за позовом Громадської організації «Єдиний центр правової допомоги» до Національного банку України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Укрссиббанк», Публічне акціонерне товариство «ОТП БАНК», Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Правекс Банк», Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк «Аваль», Публічне акціонерне товариство «Сведбанк», Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк», Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приват Банк», Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Надра», Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк», Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк», Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Хрещатик», Публічне акціонерне товариство «Банк Траст», Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», Акціонерне товариство «Фінанси та кредит», про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, 12 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, у якій просить про їх скасування та прийняття нового - про задоволення позову.

Касаційна скарга подана до Верховного Суду 12 листопада 2020 року, тобто після закінчення строків, встановлених статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Щодо строку на касаційне оскарження слід зазначити таке.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі заявила клопотання про поновлення пропущеного строку на підставі частини другої статті 329 КАС України. Посилається на те, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримала 21 жовтня 2020 року. Разом з тим, зазначає, що вже зверталася до Верховного Суду з касаційної скаргою і ухвалою від 02 листопада 2020 року касаційну скаргу було повернуто скаржнику.

Перевіривши доводи поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, наведені в клопотанні, колегія суддів приходить до висновку, що наведені скаржником обставини та надані на їх підтвердження докази не дають підстав для поновлення строку з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Тобто, початок перебігу тридцятиденного строку на касаційне оскарження судового рішення відліковується від дати складання повного тексту такого судового рішення, а за умов, передбачених частиною другою статті 329 КАС України строк підлягає безумовному поновленню у разі подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення.

Так, оскаржувана постанова Шостого апеляційного адміністративного суду прийнята 09 вересня 2020 року (повний її текст складено 14 вересня 2020 року), скаржник зазначає, що отримала копію постанови 21 жовтня 2020 року, що підтверджується конвертом із відтиском штемпелю поштового відділення, проте копію зазначеного конверта до касаційної скарги не додає.

Разом з тим слід зазначити, що звернення попередньо із касаційною скаргою, яку повернуто судом на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, не позбавляє заявника права повторного звернення до Верховного Суду, але і не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Отже, в даному випадку, для надання оцінки поважності причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, визначальним є з`ясування дати вручення скаржнику копії судового рішення.

Питання ж, пов`язані з врученням судового рішення, врегульовані частинами шостою, сьомою статті 251 КАС України, якими визначено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Отже, належними доказами факту отримання копії судового рішення можуть бути, наприклад: поштовий конверт з відтиском штемпелю поштового відділення, довідка суду про час отримання копії відповідного судового рішення тощо.

Таким чином, вказані заявником доводи, в обсязі поданих на їх підтвердження доказів, не свідчать про наявність обставин, які би могли зумовити поновлення строку касаційного оскарження згідно з частиною другою статті 329 КАС України.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.

За частиною третьою статті 332 КАС касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги, додається документ про сплату судового збору та копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Всупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи та документ про сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

В касаційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу касаційної скарги, обґрунтоване тим, що ставка судового збору перевищує 5 відсотків річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. До касаційної скарги скаржник додає довідку Головного управління Пенсійного фонду України № 1457 8140 8324 2417 з якої вбачається, що сума пенсії скаржника за період з січня по жовтень 2020 року склала 67 524, 28 грн. Разом з тим, у касаційній скарзі додатково зазначає, що у період листопад-грудень 2019 року отримувала пенсію у сумі 12 689, 54 грн.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини першої Закону № 3674-VI судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до статті 8 вказаного Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору. Обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи зазначене скаржник повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розміру.

Надана ОСОБА_1 довідка з органу пенсійного фонду не є належним доказом відповідно до якого скаржника можливо було б звільнити від сплати судового збору, оскільки не відображає загальний дохід скаржника. Доказом про отримання доходів є, зокрема, довідка з органу ДФС за попередній календарний рік, тобто така довідка повинна включати період з 01 січня по 31 грудня 2019 року.

Зважаючи на те, що вищезазначені умови, за наявності яких скаржника - ОСОБА_1 , можливо було б звільнити від сплати судового збору відсутні, суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Щодо розміру судового збору.

На момент звернення з позовом до суду (у 2016 році) підпункт 1 пункт 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI передбачав, зокрема, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України від 25 грудня 2015 року № 928-VIII «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено в 2016 році, зокрема, прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2016 року складає 1 378 гривень.

Судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом, що містить три позовні вимоги немайнового характеру складав 4 134,00 грн (1 378 * 3 = 4 134, 00 грн).

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 8 268, 00 грн (4 134, 00 * 200% = 8 268, 00 грн).

Для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 8 268, 00 грн за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу -судовий збір (Верховний Суд, 055), призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_1 також просить звільнити її від обов`язку надати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи. Оскільки відповідно до положень процесуального закону не передбачена можливість звільнення від подачі копій касаційної скарги, то суд, відмовляє у задоволенні такого клопотання.

Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги встановлені статтею 330 КАС України і до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (частина друга статті 332 КАС України).

Отже, скаржнику необхідно вказати інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, підтвердивши їх належними та допустимими доказами, сплатити судовий збір або надати належні докази на підставі яких можливо звільнити скаржника від сплати судового збору, додати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 248, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від подачі копій касаційного скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі, у разі неусунення недоліків в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.

Надіслати скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Судді: С.Г. Стеценко

Т.Г. Стрелець