Справа № 360/4821/19
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року справа №360/4821/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Ястребової Л.В., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року (повне судове рішення складено 13 липня 2020 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/4821/19 (суддя в І інстанції Шембелян В.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року представник позивача Руда Олена Олексіївна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Луганській області (далі - ГУ НП в Луганській області), в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с.103-114), просила суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування причин та обставин травмування поліцейського взводу №1 роти №2 БПСПОП Луганськ-1 ГУНП в Луганській області сержанта поліції Алдакімова С.Д. від 26.01.2019 б/н;

- визнати протиправним та скасувати акт розслідування нещасного випадку від 05.02.2019 року форми "Н-5*", що стався 28 грудня 2018 року приблизно о 8 год.15 хв. з поліцейським взводу №1 роти №2 БПСПОП Луганськ-1 ГУНП в Луганській області сержантом поліції Алдакімовим С.Д. (далі Акт розслідування від 05.02.2019 форми "Н-5*");

- визнати протиправним та скасувати акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 05.02.2019 №3 форми "НТ".

- зобов`язати ГУНП в Луганській області провести повторне розслідування за фактом нещасного випадку, що стався із поліцейським взводу №1 роти №2 БПСПОП Луганськ-1 ГУНП в Луганській області сержантом поліції Алдакімовим С.Д. 28 грудня 2018 року під час несення ним служби по охороні публічного порядку на маршруті №712 в м. Щастя Луганській області, а саме: по вул. Донецькій біля будівлі колишнього супермаркету АТБ м. Щастя з урахуванням правової позиції суду, висловленої у рішенні суду, та скласти акти відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 27.12.2002 № 1346 (далі Порядок № 1346).

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що висновки, зроблені комісією, є противоправними, не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах травмування позивача, а лише на підставі висновків службового розслідування нещасного випадку, який трапився з позивачем 28.12.2018 під час несення ним служби. З наведених підстав, представник позивача просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП у Луганській області від 28.01.2019 № 209 про попередження поліцейського БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 про необхідність дотримуватися службової дисципліни (далі Наказ від 28.01.2019 № 209).

Визнано протиправним та скасовано Акт розслідування від 05.02.2019 форми "Н-5*".

Визнано протиправним та скасовано акт про нещасний випадок невиробничого характеру від 05.02.2019 №3 форми "НТ*".

Зобов`язано відповідача призначити і провести повторне розслідування за фактом нещасного випадку, що стався із поліцейським взводу № 1 роти №2 БПСПОП Луганськ-1 ГУНП в Луганській області сержантом поліції Алдакімовим С.Д. 28 грудня 2018 року приблизно о 10 год. 40 хв. під час несення ним служби по охороні публічного порядку на маршруті № 712 в м. Щастя Луганській області, а саме: по вул. Донецькій біля будівлі колишнього супермаркету АТБ м. Щастя відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням правової позиції суду, висловленої у даному рішенні, та скласти акти у відповідності до Порядку № 1346.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не надав належної оцінки всім фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спірних правовідносин. Так, апелянт наголошує, що комісією з розслідування нещасного випадку було прийнято обґрунтоване рішення щодо кваліфікації нещасного випадку за п. 3.11 Порядку № 1346, оскільки нещасний випадок з позивачем стався внаслідок скоєння ним дисциплінарного проступку, що було визначено вказаним наказом від 28.01.2019 № 209 про застосування дисциплінарного стягнення.

Наказ від 28.01.2019 № 209, а також висновок службового розслідування від 26.01.2019 позивачем не оскаржувалися, у зв`язку з чим відповідач вважає, що комісією з розслідування нещасного випадку було прийнято обґрунтоване рішення щодо кваліфікації нещасного випадку за п. 3.11 Порядку № 1346, оскільки нещасний випадок з позивачем стався внаслідок скоєння ним дисциплінарного проступку, що було визначено вказаним наказом від 28.01.2019 № 209 про застосування дисциплінарного стягнення.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поліцейський взводу №1 роти №2 БПСПОП «Луганськ»-1 ГУНП в Луганській області, сержант поліції, проходив службу в органах внутрішніх справ України з 08.10.2014 - 06.11.2015, в Національній поліції з 07.11.2015 по 27.05.2019 та брав безпосередню участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується копією паспорту, копією трудової книжки, витягом з наказу та довідкою про безпосередню участь в АТО (а.с. 12, 15-17, 20).

Положенням про батальйон служби поліції особливого призначення «Луганськ-1» Головного управління Національної поліції в Луганській області, затвердженим наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області 24.01.2019 № 181, визначено, що БПСПОП Луганськ-1 ГУНП в Луганській області є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Так, відомістю проведення інструктажу з особовим складом, який залучається до патрулювання, журналами інструктажів, розстановкою патрулів БПСПОП «Луганськ-1» на 28.12.2018 підтверджено, що позивач ОСОБА_1 разом із капралом поліції ОСОБА_2 після проходження цільового інструктажу 28.12.2018 о 08 годині заступили на службу по охороні публічного порядку на маршрут (м. Щастя Луганської області) (а.с. 59, 67-70).

Висновком Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області від 31.12.2018 про результати перевірки звернення БПСПОП «Луганськ-1» встановлено, що 28.12.2018 під час несення служби по охороні громадського порядку у м. Щастя у складі патруля за маршрутом № 712, поліцейський БПСПОП «Луганськ-1» сержант поліції Алдакімов С.Д. по вул. Донецькій м. Щастя послизнувся на слизькій поверхні і впав, зламавши кістку правої ноги (а.с.58).

Швидкою допомогою позивача було направлено до Щастинської міської лікарні Новоайдарського району Луганської області, де йому надали першу медичну допомогу та встановили діагноз: «Гвинтоподібний перелом кісток середньої третини правої гомілки зі зміщенням фрагментів», що підтверджується довідкою комунального закладу Щастинської міської лікарні Новоайдарського району Луганської області, що підтверджено довідкою лікарні (а.с.64).

Згідно із висновком Щастинської міської лікарні Новоайдарського району Луганської області № 2904 від 29.12.2018 складеному об 11 год. 40 хв. 28.12.2018 - ОСОБА_1 перебував у тверезому стані (а.с.66).

Відповідно до довідки № 9 про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовця внутрішніх військ МВС, сержант поліції ОСОБА_1 з 28.12.2018 по 14.01.2019 перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні у травматологічному відділенні КУ СМБЛ з причини тимчасової непрацездатності - нещасний випадок на виробництві та його наслідки, що також підтверджується виписним епікризом № 21561, діагноз: 3/гвинтообразний перелом обох кісток с/з-н/з правої гомілки зі зміщенням фрагментів. 15.01.2019 позивачу було призначене амбулаторне лікування у травматолога поліклініки МВД (а.с. 30, 65).

28.12.2018 командир БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області полковник поліції ОСОБА_3 звернувся з рапортом до начальника ГУНП в Луганській області, в якому зазначено про необхідність призначення службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень позивачем під час несення патрульної служби 28.12.2018. Службове розслідування просив призначити відповідно до вимог п.3, п.4 ст.14 та п.1 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, однак, в цьому рапорті жодним чином не зазначено, в діях якої саме особи виявлені ознаки дисциплінарного правопорушення, не зазначено якого саме проступку (а.с.57).

Наказом начальника ГУНП в Луганській області № 4484 від 29.12.2018 призначено службове розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівником БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області сержантом поліції ОСОБА_1 з метою повного всебічного з`ясування обставин, можливого порушення службової дисципліни, встановлення причин та умов його вчинення, а також наявності вини поліцейського. Проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі: голови комісії - ОСОБА_4 , членів комісії - Яцуна С.В., Дубина Г.О., Кагала О.С., Василеського А.В.; голові комісії доручено надати на затвердження у встановленому порядку та строки висновок про результати проведеного службового розслідування; у разі встановлення дисциплінарного проступку, підготувати проект наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб (а.с.56).

26.01.2019 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування, затверджений начальником ГУНП, за фактом отримання тілесних ушкоджень працівником БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області (а.с.78-80).

Зазначеним висновком встановлено, що з позивачем до виходу на патрулювання було проведено цільовий інструктаж командиром роти №3 ОСОБА_5 . Під час патрулювання за зазначеним вище маршрутом, приблизно о 10 год. 40 хв. по вул. Донецькій, 8а м. Щастя біля будівлі колишнього супермаркету АТБ, сержант поліції ОСОБА_1 послизнувся на льоду та впав, капрал поліції ОСОБА_2 , у свою чергу, викликав швидку допомогу і доповів про подію лейтенанту поліції ОСОБА_6 , заступнику командира взводу № 2 роти № 3 БПСПОП «Луганськ-1».

Згідно з вказаним висновком за порушення службової дисципліни, а саме: невиконання вимог п.8 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, що виразилося у невиконанні заходів безпеки під час несення служби 28.12.2018 та призвело до отримання ним тілесних ушкоджень, на думку комісії, позивача слід притягнути до дисциплінарної відповідальності, однак, враховуючи в цілому його сумлінне ставлення до виконання своїх посадових інструкцій, на підставі ч.11 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України слід обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни. Висновок затверджено начальником ГУНП в Луганській області 28.01.2019.

В описовій та мотивувальній частині висновку службового розслідування є посилання на письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , які підтвердили той факт, що поліцейський ОСОБА_1 28.12.2018 ніс службу, перебуваючи одягненим та взутим за встановленим зразком у поліцейський однострій.

В ході службового розслідування позивачу надана бездоганна позитивна характеристика як сумлінному, дисциплінованому, професійно підготовленому працівнику, що підписана заступником командира БПСПОП «Луганськ-1» ОСОБА_7 (а.с.75).

Однак, лише два документи службового розслідування містять відомості про те, що позивач послизнувся з власної необережності, що, на думку відповідача, вказує на наявні ознаки дисциплінарного проступку в його діях, а саме: письмові пояснення ОСОБА_1 від 18.12.2018 та довідка ВПН УКЗ ГУНП в Луганській області.

Сам текст письмових пояснень ОСОБА_1 від 18.01.2019 дійсно складено на комп`ютері, він містить чотири рукописних підписи без рукописного розшифрування цих підписів (відсутнє зазначення прізвища та ініціалів особи власника підпису), а також власноручне зазначення дати надання-отримання цих пояснень. В тексті пояснень зазначено, що їх отримав ОСОБА_8 , а ОСОБА_1 пояснив, що в ході патрулювання, приблизно о 10-40 годин по вулиці Донецькій, біля будівлі колишнього супермаркету АТБ він з власної необережності послизнувся та впав (а.с.63).

Згідно з вимогами пункту 14 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі Порядок № 893), під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі; письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

Як вбачається зі змісту оскарженого рішення, свідок ОСОБА_2 надав місцевому суду показання, зазначивши, що він разом з ОСОБА_1 заступив в наряд на патрулювання в м. Щастя 28 грудня 2018 року приблизно о 8 год.15 хв. Погода була зимною, зривався сніг, тротуарне покриття було замерзлим, слизьким. Під час патрулювання він знаходився попереду ОСОБА_1 , тому свідок не бачив самого падіння позивача, хоча перебував в безпосередній близькості від нього. Коли він почув звук падіння, обернувся, побачив позивача на землі, зрозумів, що той далі йти не може, тому відтягнув його на узбіччя дороги, викликав швидку та доповів керівництву про випадок, що стався. На думку свідка, цей випадок стався з позивачем через зазначені погодні умови, а також, що ділянка тротуару за їх маршрутом, саме де стався випадок з позивачем, не була посипана піском комунальними службами.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що після отримання повідомлення про випадок із позивачем, він як керівник особисто виїхав на місце події. Погода дійсно була зимною, йшов рідкий сніг, покриття тротуару було слизьким. Про погодні умови і необхідність бути обережними наряд було попереджено під час інструктажу, однак, життя непередбачуване. Свідку не відомо, які саме правила трудової дисципліни міг порушити позивач в даному випадку, оскільки, час та місце події вказують на те, що патрулювання здійснювалося нарядом за встановленим маршрутом, пересувалися за графіком, дотримувалися інструктажу, форма одягу та взуття ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідала встановленому зразку - однострій. За час роботи ОСОБА_1 зарекомендував себе як серйозний, виважений, відповідальний поліцейський.

Свідок ОСОБА_8 надав суду показання, відповідно до яких наказом начальника ГУНП в Луганській області № 4484 від 29.12.2018 його призначено до складу комісії з проведення службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівником БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області сержантом поліції ОСОБА_1 . В ході розслідування йому необхідно було опитати ОСОБА_1 щодо обставин події вказаного випадку. Оскільки позивачу за станом здоров`я було важко пересуватися, ОСОБА_8 запропонував йому в телефонному режимі надати свої пояснення, проти чого ОСОБА_1 не заперечував. Тоді ОСОБА_8 увімкнув в телефоні гучний зв`язок і доручив працівнику кадрової служби Шелест О.О. скласти на комп`ютері сам текст пояснень зі слів ОСОБА_1 . Після виготовлення тексту пояснень, документ було передано через водія ГУНП ОСОБА_9 ОСОБА_1 для підпису, де він його підписав за місцем свого проживання. В такий же спосіб позивача було ознайомлено і з наказом про застосування дисциплінарного стягнення. Комісія під час службового розслідування дійшла висновку про наявність дисциплінарного проступку в діях позивача саме на підставі його особистих письмових пояснень від 18.01.2019, в яких позивач зазначає, що він з власної необережності послизнувся на маршруті, а також на підставі довідки ВПН УКЗ ГУНП в Луганській області від 22.01.2019 про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку, яка була представлена комісії одним із її членів, працівником ВПН УКЗ ГУНП в Луганській області. ОСОБА_10 він доручив виготовити текст пояснень зі слів ОСОБА_1 , оскільки кадрові працівники готують всі необхідні документи, в тому числі і для складання висновків службового розслідування.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона дійсно за дорученням ОСОБА_8 як свого керівника з телефонної розмови на гучному зв`язку ОСОБА_8 з ОСОБА_1 виготовила на комп`ютері текст його письмових пояснень, які потім передала йому для підпису через водія ГУНП ОСОБА_9 , в такий спосіб йому передавала і копію дисциплінарного наказу. ОСОБА_9 повернув їй обидва документи із підписами позивача, тому сумнівів в неї стосовно його підписів не виникло. Вона вважає, що в такий спосіб вони намагалися допомогти позивачу надати пояснення та ознайомитися з наказом, оскільки через стан здоров`я ОСОБА_1 було важко пересуватися .

Свідок ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_10 дійсно передавала йому документи для ОСОБА_1 , тому він двічі їздив за адресою проживання позивача. Однак зазначити, які саме документи він відвозив позивачу та які забирав, свідок не зміг, оскільки їх не читав і про зміст цих документів йому було невідомо.

Оцінивши пояснення позивача, надані ОСОБА_1 в судовому засіданні, в яких він заперечує факт складання з його слів та підписання ним особисто письмових пояснень від 18.01.2019, а також показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , місцевий суд дійшов висновку, що жоден з зазначених свідків не підтвердив факт підписання ОСОБА_1 саме цього документу в його присутності, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 не були присутні під час підписання, а водій ОСОБА_9 не знає, які саме документи він привозив, і які з них підписував ОСОБА_1 .

Колегія суддів цілком погоджується з такими висновками та вважає, що відповідач не довів дійсності підпису позивача на вказаному документі, хоча обов`язок доказування в цій справі покладається саме на нього. Тому, зазначені письмові показання позивача від 18.01.2019 є неналежним та недостовірним доказом у справі згідно з вимогами статей 73-75 КАС України.

В зазначеній довідці ВПН УКЗ ГУНП в Луганській області від 22.01.2019 за фактом отримання тілесних ушкоджень поліцейським ОСОБА_1 вказано, що вивченням службової документації, а також зібраних під час службового розслідування матеріалів, встановлено, що перебуваючи на маршруті патрулювання, ОСОБА_1 за власною необережністю не втримав рівновагу на слизькій поверхні та впав, у зв`язку з чим в його діях вбачаються порушення вимог п.8 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України невиконання заходів безпеки під час несення служби (а.с.71).

Однак, слід зазначити, що ця довідка не містить відомостей про те, якою відповідальною особою її складено, на підставі яких саме документів, які саме норми дотримання заходів особистої безпеки порушив позивач, що стало причиною отримання ним травми під час несення служби.

За відсутності в зазначеному документі такої інформації, а також неможливості встановлення зі змісту самого документу, якою посадовою особою він складений, хто має відповідати за зміст цього документу, місцевий суд обґрунтовано визнав цю довідку неналежним та недостовірним доказом у справі відповідно до вимог статей 73-75 КАС України та дійшов висновку, що у комісії не було обґрунтованих підстав для посилання на зміст цього документу як на такий, що містить достовірну інформацію щодо обставин події вказаного випадку.

Жоден інший документ службового розслідування, на які є посилання у висновку, не містить інформації стосовно змісту протиправності поведінки та вини самого позивача в заподіянні собі тілесних ушкоджень.

Таким чином, як встановлено судами, в ході зазначеного службового розслідування не зібрані відомості стосовно погодних умов, за яких стався випадок, не встановлені характерні риси та не надана оцінка місцю падіння позивача (стану покриття тротуару тощо), не встановлені та не опитані очевидці факту самого падіння ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 побачив його вже на землі), отже висновки щодо наявності протиправної поведінки позивача та його власної вини в заподіянні собі тілесних ушкоджень є явно безпідставними та упередженими з боку осіб, що проводили таке службове розслідування.

Тому висновки службового розслідування щодо наявності в діях позивача ознак порушення обов`язків поліцейського та невиконання заходів безпеки під час несення служби, а також, що саме ці дії спричинили настання таких наслідків як отримання травми позивачем, судом визнаються безпідставними та необґрунтованими.

В тексті висновку службового розслідування також зазначено, що матеріали даного службового розслідування були направлені до УЛМТЗ ГУНП в Луганській області для організації проведення відповідного розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень згідно з вимогами Порядку № 1346.

Висновок не підписано одним із членів комісії - ОСОБА_11 , щодо цього факту відповідачем надано довідку, що з 15.01.2019 ОСОБА_11 перебуває на тривалому лікарняному (а.с.77).

Документів, що свідчать про його заміну чи виключення у зв`язку із хворобою зі складу дисциплінарної комісії, що проводила вказане службове розслідування, відповідач суду не надав.

Відсутність підпису одного із членів комісії на висновку службового розслідування вказує на порушення вимог ч.2 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України при складанні зазначеного висновку. Дисциплінарний статут не передбачає випадків, за яких члени комісії можуть не підписувати висновок службового розслідування з поважних причин.

Висновок службового розслідування затверджено т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області 28.01.2019.

Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області № 209 від 28.01.2019 встановлено, що 28.12.2018 у м. Щастя Новоайдарського району Луганської області поліцейським взводу №1 роти №2 БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області сержантом поліції ОСОБА_1 внаслідок особистої необережності та недотримання заходів особистої безпеки під час несення служби були отримані тілесні ушкодження. Вказана подія сталася внаслідок неналежного виконання обов`язків поліцейського та недотримання вимог пункту 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Позивача визнано таким, що підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності та на підставі вимог ч.11 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України попереджено про необхідність дотримання службової дисципліни (а.с.81).

Згідно з вимогами ч.ч.7,11 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції; у разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Отже, висновок стосовно наявності вини як підстави для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності має містити саме дисциплінарний наказ як остаточне рішення за результатами службового розслідування, що закінчилося встановленням факту дисциплінарного правопорушення в діях поліцейського.

04.02.2019 наказом командира БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області Губановим С.Л. призначено комісію щодо розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, у складі: голови комісії Яцуна С.В., членів комісії: ОСОБА_12 та Шелест О.О.; комісії доручено опитати свідків, з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (а.с.82).

Комісія у період з 04.02.2019 по 05.02.2019 провела розслідування нещасного випадку, який стався 28.12.2018 з співробітником БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП сержантом поліції ОСОБА_1 .

За результатами розслідування 05.02.2019 комісія склала Акт розслідування нещасного випадку, що стався 28.12.2018 приблизно о 08 годині 15 хвилин, яким встановлено, що надзвичайна подія, за участю позивача сталася внаслідок особистої необережності та не дотримання заходів особистої безпеки під час несення служби. Акт містить посилання на висновки службового розслідування, складені дисциплінарною комісією стосовно вказаного випадку щодо наявності в діях позивача складу дисциплінарного правопорушення. Вирішено вважати нещасний випадок таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків (а.с.83-84).

05.02.2019 комісією складено акт про нещасний випадок невиробничого характеру № 3 (форма НТ*), затверджений командиром полковником поліції БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , згідно з яким встановлено, що зазначена надзвичайна подія сталася внаслідок особистої необережності позивача та не дотримання ним заходів особистої безпеки під час несення служби. Вирішено вважати нещасний випадок таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Зазначений акт також містить посилання на висновки дисциплінарної комісії, складені за результатами службового розслідування вказаного випадку щодо наявності в діях позивача складу дисциплінарного правопорушення (а.с.85).

Наказом ГУНП в Луганській області від 22.05.2019 сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського взводу №1 роти №2 БПСПОП «Луганськ»-1 ГУНП в Луганській області звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.2 (через хворобу) з 27.05.2019 (а.с.18).

29.05.2019 листом № 1828/111/19-2019 начальника УКЗ ГУНП в Луганській області колишнього сержанта поліції ОСОБА_1 направлено на проходження комісії, з проханням провести освідчення останнього на предмет встановлення втрати відсотка працездатності та групи інвалідності за період проходження служби на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.01.2017 № 750 (а.с.26).

З 18.06.2019 позивачу була встановлена 3 група інвалідності, що підтверджується: довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 142274 та довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА № 005732 (а.с.34, 35).

02.07.2019 позивачу була розроблена індивідуальна програма реабілітації інваліда № 508 (а.с.26-37).

08.07.2019 ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до ГУНП в Луганській області з проханням провести повторне, повне, всебічне, законне та обґрунтоване службове розслідування з метою встановлення причинного зв`язку між отриманою травмою з урахуванням всіх медичних документів та висновків експертів, за результатами проведення службового розслідування скласти акт за формою Н-5 та акт за формою Н-1 (а.с.38-40).

Листом ГУНП в Луганській області від 08.08.2019 позивачу відмовлено в перегляді актів розслідування нещасного випадку (а.с.42).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію України» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до вимог ч.ч.1 - 3 статті 15 Закону № 580-VIII територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції. Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (далі - Закон 2694-ХІІ).

Статтею 1 Закону № 2694-ХІІ визначено поняття охорони праці - як системи правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Приписами статті 14 Закону № 2694-ХІІ, працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

У відповідності до статті 22 Закону № 2694-ХІІ встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України - є Порядок № 1346, який розроблено з метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

Факт розповсюдження цього вимог Порядку № 1346, в тому числі, і на працівників підрозділів Національної поліції України визнано практикою Верховного Суду, наприклад, у справі № 812/312/17 від 17.04.2019.

Згідно з п. 2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Відповідно до вимог підпунктів 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Порядку № 1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний:

- терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу;

- повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС;

- зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

У разі нещасного випадку (у тому числі поранення) з працівником головного управління, самостійного управління, департаменту чи відділу центрального апарату МВС, підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в м. Києві, керівник зобов`язаний повідомити про це відділ державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС.

Керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи.

Згідно з вимогами підпункту 3.8. пункту 3 Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Отже, за вимогами цього порядку керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок із підлеглим йому працівником, має за своїм наказом організувати розслідування цього випадку комісією як найшвидше, щоб комісія могла безпосередньо обстежити місце та обстановку події, знайти та опитати очевидців.

Як встановлено судами, 28.12.2018 командир БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області полковник поліції ОСОБА_3 звернувся з рапортом до начальника ГУНП в Луганській області, в якому зазначено про необхідність призначення службового розслідування за вказаним фактом відповідно до вимог п.3, п.4 ст.14 та п.1 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Всупереч вимогам п.4 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України зазначений рапорт не містив відомостей про вчинення поліцейським порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку в діях поліцейського, в ньому не зазначено про наявність достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку саме в діях позивача чи будь-якого іншого поліцейського.

Лише 04.02.2019 наказом командира БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області Губановим С.Л. призначено комісію щодо розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем відповідно до вимог наказу МВС України № 1346 від 27.12.2002.

Як пояснили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , під час складання актів розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 28.12.2018 комісія цілком покладалася висновки службового розслідування, самостійно місце події не оглядали, свідків не опитували.

Відповідно до пункту 2.2 Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Положеннями пункту 2.4 Порядку № 1346 передбачено, що якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ (додаток 2).

Відповідно до пункту 3.9 Порядку № 1346, комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: - припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; - вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; - охорони і забезпечення громадського порядку; - несення постової чи патрульної служби; - виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; - забезпечення безпеки дорожнього руху; - участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; - виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; - підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; - проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; - проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; - прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Пунктом 3.11 Порядку № 1346 передбачено, що комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок стався, крім іншого, унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Жодна норма Порядку № 1346 не вимагає від комісії встановлення факту порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни саме на підставі матеріалів службового розслідування, навпаки відповідно до вимог підпункту 3.5 пункту 3 цього порядку головою комісії з розслідування нещасних випадків призначається спеціаліст з охорони праці, або посадова особа, на яку наказом керівника покладені функції з питань охорони праці в порядку сумісництва.

Отже, комісія з розслідування нещасних випадків має всі необхідні повноваження встановити факти порушення трудової дисципліни потерпілим самостійно, що не вимагає проведення службового розслідування цих фактів.

Однак, як встановлено судами, розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, було призначено керівником підрозділу, в якому проходив службу позивач, більше, ніж через місяць після події нещасного випадку, лише після отримання висновку дисциплінарної комісії стосовно наявного в діях позивача дисциплінарного проступку, саме розслідування нещасного випадку фактично не проводилося, місце події не оглядалося членами комісії, свідки не були опитані. Факт наявності в діях позивача дисциплінарного проступку як підстави для висновків про причини нещасного випадку, встановлено комісією на підставі необґрунтованих висновків службового розслідування, що ініційовано та здійснено на підставі документів, що містять недостовірні відомості про причини такого нещасного випадку.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що акти розслідування нещасного висновку, складені вказаною комісією слід визнати необґрунтованими, протиправними й такими, що складені відповідачем всупереч вимогам Порядку № 1346.

Між тим, права позивача порушені ГУНП в Луганській області і в ході проведення службового розслідування, отже і дисциплінарний наказ за його результатами, що містить висновки про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, є необґрунтованим та протиправним.

За встановлених судами обставин, обираючи ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд керується вимогами ч.2 ст. 9 КАС України, що надає суду право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а також вимогами пункту 10 ч.2 ст.245 КАС України, що передбачає право суду у разі задоволення позову прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи положення ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарний наказ є остаточним рішенням відповідача, що прийняте за результатами службового розслідування, що має негативні юридичні наслідки для позивача у вигляді встановлення факту скоєння позивачем дисциплінарного проступку, як підстави отримання травми 28.12.2018.

Тому, місцевий суд дійшов правильного висновку, обравши такий спосіб захисту, як скасування Наказу № 209 від 28.01.2019 «Про попередження поліцейського БПСПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області про необхідність дотримання службової дисципліни».

Оскільки в результаті розгляду справи встановлено, що Акт розслідування від 05.02.2019 форми Н-5* та акт за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру № 3 від 05.02.2019, складені комісією без врахування всіх обставин, які мали значення для їх складання, з порушенням зазначених вище вимог чинного законодавства, такі акти підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Враховуючи той факт, що Порядок № 1346 не містить чіткого визначення поняття «керівник підрозділу системи МВС України» та його співвідношення з посадами керівників підрозділів (батальйонів, управлінь, департаментів тощо Національної поліції України) також не визначено, крім того, що статус юридичної особи має саме відповідач - ГУНП в Луганській області, враховуючи також встановлені в ході розгляду цієї справи чисельні порушення прав позивача під час призначення та проведення як службового розслідування, так і розслідування нещасного випадку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання ГУНП в Луганській області призначити і провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем з урахуванням правової позиції суду, висловленої у даному рішенні, та скласти акти у відповідності до Порядку № 1346.

Отже, відповідачем не доведено правомірність своїх дій та оскаржених рішень, позивач на підтвердження обґрунтованості позовних вимог надав достатньо належних та допустимих доказів, всі наведені апелянтом аргументи не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання в апеляційній скарзі на пропуск строку звернення до суду з цим позовом колегією суддів не беруться до уваги, оскільки місцевим судом такий строк поновлений позивачеві, а апеляційний суд погоджується із мотивами такого рішення, викладеними судом першої інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року у справі № 360/4821/20 залишити без змін.

Повне судове рішення 01 грудня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді Т. Г. Гаврищук

Л. В. Ястребова