Справа № 160/5010/20
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 160/5010/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року (суддя 1-ї інстанції Юрков Е.О.) у справі №160/5010/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2020 року до ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 02.07.2020 року, про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 01.09.2017 № 768/1319 за формою Ф;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.02.2018 № 181/1319 за формою Ф;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.11.2019 № 919/04-36-52-40-0468 за формою Ф;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 29.04.2020 № 1368/04-36-52-40-0468 за формою Ф.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що спірні податкові повідомлення - рішення про нарахування позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період 2015-2019 роки є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки відповідно до приписів п.п.266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, має бути надіслане (вручене) платнику податку контролюючим органом до 01 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Проте спірні податкові повідомлення - рішення винесені після встановленого Податковим кодексом України строку, протягом якого надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом податкові повідомлення-рішення. Також посилається на приписи п.п.266.10.2 п.266.10 ст. 266 Податкового кодексу України, за якою у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання, отже позивач звільняється від обов`язку сплачувати зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 13.11.2019 № 919/04-36-52-40-0468.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року позов задоволено.

На вказане рішення суду першої інстанції Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення, суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції невірно застосовані норми ст. 266 ПК України.

Сторони повідомлялись про день розгляду справи.

Відповідач повідомлений про день розгляду справи.

До суду апеляційної інстанції не повернулось повідомлення про вручення поштової кореспонденції позивачеві.

30.11.2020р. до суду апеляційної інстанції адвокатом позивача направлено заяву в які просить апеляційне провадження закрити відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України, та додано копію свідоцтва про смерть ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши обставини справи, суд доходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі має бути закрито відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238, ч. 1 ст. 319 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Відповідно од п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено та Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області були винесені податкові повідомлення-рішення зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 01.09.2017 року № 768/1319, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 38502,91 грн., у тому числі: за 2015 рік 11811,05 грн., 2016 рік 26691,86 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 28.02.2018 року № 181/1319, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік на суму 56818,66 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 13.11.2019 року № 919/04-36-52-40-0468, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 56818,66 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 29.04.2020 року № 1368/04-36-52-40-0468, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік на суму 80845,73 грн.

Суд першої інстанції задовольняючи позов та скасовуючи такі рішення податкового органу дійшов висновку про їх протиправність, оскільки такі прийняті з порушенням вимог п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України в частині строків надсилання (вручення) оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, зокрема, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), а отже можливість нарахування зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки після 01 липня не передбачено нормами ПК України та такий строк є присічним та не поновлюється.

Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими.

Відповідно до п.п. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Отже, вказана норма, п.п. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України, визначає порядок і строки надсилання/вручення рішення контролюючого органу.

Норма, що визначає строки давності у ПК України закріплена у ст. 102 ПК України.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Отже доповнення п. 266.10 ст. 266 ПК України пп. 266.10.3, а саме, що податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу, лише удосконалило правовий механізм регулювання суспільних правовідносин, а доповнення пп. 266.10.3 п. 266.10 ст. 266 ПК України стосуються саме нарахуванню, а не надсиланню/врученню рішення контролюючого органу.

Затримка у надісланні (врученні) контролюючим органом у встановлений п.п. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України строк оскаржуваних податкових повідомлень-рішень - до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), може свідчити лише про процедуру їх направлення (вручення), яка не змінює суті спірних рішень, та не повинна сприйматись як безумовною підставою для висновку щодо протиправності спірних рішень суб`єкта владних повноважень і, як наслідок, для їх скасування.

Якщо податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах компетенції, та з його форми можна чітко встановити його зміст, зокрема, порушення законодавства, згідно з яким визначено грошове зобов`язання платника податків, суму такого зобов`язання, таке рішення є правомірним, навіть у разі, коли порушено строки його надсилання (вручення), передбачені Податковим кодексом України.

Сам факт затримки контролюючим органом строків направлення податкового повідомлення-рішення не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо своєчасної сплати суми податку. У будь-якому випадку порушення строку направлення податкового повідомлення-рішення, жодним чином не впливає на його законність.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 13.02.2018року по справі №820/1975/17.

Невручення, несвоєчасне вручення податкового повідомлення-рішення лише може свідчити про дату початку перебігу строку сплати нарахованого грошового зобов`язання, а також а також звільнення від відповідальності за несвоєчасну його сплату, відповідно до пп. 266.10.2 п. 266.10 ст. 266 ПК України.

Враховуючи подані докази на обґрунтування заяви про закриття провадження у справі за п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України, та враховуючи вищезазначене, відповідно до ч. 1 ст. 319, п.5 ч.1 ст. 238 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю провадження у справі підлягає закриттю.

У даних правовідносинах не допускається правонаступництво, з урахуванням норм п. 266.8.1 п. 266.8 ст. 266 ПК України.

Керуючись ст. ст. п. 5 ч.1 ст. 238, п.4 ч.1 ст. 315, 321, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року у справі №160/5010/20 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 02.12.2020р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя О.О. Круговий

суддя А.А. Щербак