Справа № 380/2660/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 380/2660/20

адміністративне провадження № К/9901/31775/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що вже звертався до суду касаційної інстанції, проте ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09 листопада 2020 року первісну скаргу повернуто особі, яка її подала, оскільки заявником не зазначено підстав оскарження судових рішень, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України. Посилаючись на те, що матеріали первісної касаційної скарги отримано його представником 13 листопада 2020 року, просив суд поновити пропущений строк.

Частиною третьою статті 329 КАС України встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 332 КАС України розгляд заяви особи про поновлення строку на касаційне оскарження здійснюється колегією суддів суду касаційної інстанції, склад якої визначений у порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Перевіривши зазначені представником заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження та докази, додані на їх підтвердження, з огляду на відсутність зволікання у поданні касаційної скарги після її повернення, колегія суддів дійшла висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини третьої статті 329 КАС України.

Аналізуючи доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив: визнати протиправними та скасувати пункти 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 02 січня 2020 року №32/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким йому, як державному реєстратору, анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду міста Києва від 26 червня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано пункти 3 та 5 наказу Міністерства юстиції України від 02 січня 2020 року №32/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень». Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено у позові.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права, просить переглянути справу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Предметом спору у цій справі є правомірність наказу Міністерства юстиції України в частині анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Порядок розгляду справ за правилами спрощеного позовного провадження, визначений Главою 10 КАС України.

Так, частинами першою - другою статті 257 КАС України установлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України такими винятками є справи у спорах: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено.

У касаційній скарзі заявник послався, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і ця справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи. Однак, крім загальних посилань на ці підстави, жодних обґрунтувань у чому саме полягає винятковість цієї справи і чому вона становить значний суспільний інтерес ОСОБА_2 не зазначено, а мотиви з цього приводу зводяться лише до цитування норм Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень статей 2, 7, 73,76, 77 КАС України.

Доводи касаційної скарги про незастосування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відхиляються Верховним Судом, оскільки, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми, проте аргументи ОСОБА_2 щодо наявності таких винятків Верховним Судом відхилено.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

З огляду на відхилення Верховним Судом, зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на касаційне оскарження постановиВосьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року.

2. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи - Державне підприємство «Національні інформаційні системи», про визнання протиправним та скасування наказувідмовити.

3. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: В.Е. Мацедонська

Н.В. Шевцова