Справа № 160/13117/19
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 листопада 2020 року

м. Київ

справа №160/13117/19

адміністративне провадження №К/9901/30002/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Агро" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

06.11.2020 Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі №160/13117/19.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - Кодекс, КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що вперше касаційну скаргу ним подано у межах строку на касаційне оскарження. Ухвалою Верховного Суду від 12.10.2020 касаційну скаргу повернуто у зв`язку з тим, що скаржником не усунуто у наданий судом строк недоліки касаційної скарги, а саме не надано документа про сплату судового збору.

Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області зазначено, що Кодекс адміністративного судочинства України не встановлює вичерпний перелік інших поважних причин на поновлення строку на касаційне оскарження. Відмова у поновленні строку у зв`язку з відсутністю можливості сплатити судовий збір та повернення касаційної скарги, що позбавляє учасника процесу можливості оскаржити судове рішення в касаційному порядку, ставить під сумнів законність такого рішення.

Скаржником надано платіжне доручення від 23.10.2020 №913 (проведено банком 26.10.2020), яким сплачено судовий збір за подання касаційної скарги. Відповідно до Реєстру підтверджень оплат із Казначейства кошти зараховано на спеціальний рахунок 26.10.2020.

Разом з тим, касаційну скаргу подано через два тижні після оплати судового збору.

Колегія суддів зауважує, що скаржником не наведено поважних причин пропуску на касаційне оскарження, не надано доказів щодо вжиття заходів для повторного подання касаційної скарги у найкоротші строки після її повернення, не обґрунтовано зволікання з поданням касаційної скарги повторно.

Таким чином, скаржнику необхідно надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку та вказати інші поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження.

Крім того, за змістом статті 332 КАС України відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги.

Касаційна скарга Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області не відповідає вимозі пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, згідно з яким у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

В залежності від підстави касаційного оскарження судового рішення додаткові вимоги до касаційної скарги встановлені нормами абзаців другого - четвертого пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.

Відповідно до положень частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті (частина перша цієї статті стосується оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції) є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Системний аналіз вищенаведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанції було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Скаржник зазначає про ухвалення рішень без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 815/5427/17 (в частині щодо скасування постанови Головного управління від 25.11.2019 №ДН2791/1866/АВ/ТД-ФС/574, винесеної на підставі абз.2 частини другої статті 265 КЗпП України) та від 21 жовтня 2019 року у справі № 200/11885/18-а (в частині щодо скасування постанови Головного управління від 25.11.2019 №ДН2791/1866/НП/СПТД-ФС/575,винесеної на підставі абз.7 частини другої статті 265 КЗпП України).

Разом з тим при поданні касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. При цьому недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Так, у справі №815/5427/17 судом апеляційної інстанції встановлено, що представником позивача 23 серпня 2017 року було отримано повідомлення про розгляд справи 05 вересня 2017 року о 11-00. Позивачем 05 вересня 2017 року подано клопотання про відкладення розгляду справи щодо вирішення питання про накладення штрафу, яке було задоволено та розгляд справи признячений на 15 вересня 2017 року. Постанову про накладення штрафу на позивача його представник отримав в той же день.

У справі №200/11885/18-а судом апеляційної інстанції встановлено, що питання щодо притягнення позивача до відповідальності вирішувалося у присутності його представника.

Таким чином, у справах на які посилається Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області судами було встановлено про обізнаність позивачів про розгляд справ про притягнення їх до відповідальності.

У справі ж №160/13117/19 судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про розгляд 25 листопада 2019 року справи про притягнення його до відповідальності та накладення штрафу.

Отже, скаржником не доведено подібність правовідносин в цій справі та у справах на висновки Верховного Суду у яких посилається скаржник з обгрунтуванням предмету позову у кожній конкретній справі.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, може унеможливити в подальшому її розгляд.

У зв`язку з наведеним, варто запропонувати скаржнику подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої, зокрема, щодо підстав касаційного оскарження, має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 329, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі №160/13117/19 - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог статті 330 КАС України касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута; вимог статті 332 КАС України - судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук ,

Судді Верховного Суду