Справа № 240/11272/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 113070200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу №176990 від 07.07.2020 начальника Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області;
- визнати протиправним та скасувати припис начальника Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області № 0072321 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт від 07.07.2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що результати вимірювання, здійснені при відсутності затвердженої Методики, а тому не можуть вважатися достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показнику навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем. При цьому вважає, що зважувальне обладнання, яке було використано посадовими особами Управління Укртрансбезпеки при проведенні габаритно-вагового контролю його транспортного засобу несертифіковане, а місце проведення вагового контролю не відповідає вищезазначеним вимогам. Відмічає, що в документах, які складені працівниками відповідача відсутні посилання на те, що при встановленні перевищення нормативно допустимих вагових параметрів, водієві або власникові транспортного засобу пропонувалось привести габаритно-вагові параметри у відповідність з установленими нормативами, а також про затримання транспортного засобу.
Позивач вважає, що відповідачем не дотримано вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 та не доведено порушення позивачем Закону України "Про автомобільний транспорт", що виключає можливість застосування адміністративно-господарських штрафів згідно з постановою Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області №176990 від 07.07.2020 та приписом №0072321 від 07.07.2020.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 23.11.2018 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
03.08.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 31.07.2020 (а.с. 21-25), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки посадові особи Укртрансбезпеки діяли виключно на законних підставах та керувались вимогами законодавства України.
Вказує, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговій транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою на відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Відмічає, що законодавством передбачено обов`язок забезпечення належного розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху. Зміщення вантажу, та як наслідок, перевищення встановлених вагових обмежень, є порушенням. При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних умов для зважування транспортних засобів, які виконують перевезення сипучих вантажів. Зауважує, що після зважування транспортного засобу SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке здійснювалось у стаціонарному пункті ГВК, власник транспортного засобу та/або уповноважена ним особа наміру приведення вагових параметрів у норму не висловлювали, у зв`язку з чим нарахування плати здійснювалось по загальній протяжності маршруту.
Крім того, представник відповідача у п.2 прохальної частини позовної заяви просив проводити розгляд справи за участі представника Державної служби України з безпеки на транспорті.
З приводу викладеного суд зазначає, що відповідачем в порушення положення статей 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про розгляд справи за його участі не викладено окремими письмовими документами із дотриманням вимог, визначених ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд дійшов до висновку, що прохання відповідача про розгляд справи за участю представника відповідача не підлягає розгляду, оскільки подане з порушення вимог чинного законодавства.
У відповіді на відзив на позов (а.с.44) позивач зазначає, що у відзиві відсутнє обґрунтування з приводу необхідної заборони уповноваженим особами Укртрансбезпеки подальшого дорожнього проїзду особі, габаритні параметри транспортного засобу якого перевищено. Крім того, відповідачем не надано ніяких документів на підтвердження відповідного зважувального обладнання у робочому стані і тому можуть існувати сумніви відповідності вимірювального обладнання вимогам законодавства. Разом з тим, позивач має сумніви з приводу наданого відповідачем свідоцтва на повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, та вважає, що з доданого доказу неможливо встановити чи стосується такий обладнання на якому здійснювалося зважування його автомобіля.
23.10.2020 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог та залучення співвідповідача, проте ухвалою суду від 30.10.2020 таку повернуто позивачу без розгляду (а.с.52-53).
Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду: № 01-65-В від 22.07.2020 (у період з 27.07.2020 до 05.08.2020) та №01-75-в від 11.08.2020 (у період з 26.08.2020 до 09.09.2020) суддя Єфіменко О.В., перебувала у щорічній відпустці, а тому розгляд даної справи судом відкладався.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що 16.05.2020 посадовими особами Київського міжрегіональне Управління Укртрансбезпеки на 36 км а/д М-06 Київ Чоп, під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку № 000181 від 12.05.2020 (а.с.27) в цілодобовому, стаціонарному пункті ГВК проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу SCANIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Під час перевірки даного транспортного засобу виявлено факт надання послуг з перевезення вантажу, без оформлення документів, перелік яких визначено ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (далі Закон №2344-III), а саме дозволу, який надає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових параметрів.
Як свідчать матеріали справи, за результатами зважування транспортного засобу SCANIA R440-сідловий тягач, FELDBINDER EVT пр.цистерна, номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_3 складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №216636 від 16.05.2020 (а.с.32), акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.34), розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №06 від 16.05.2020 нараховано плату за проїзд у розмірі 247,86 євро (а.с.33) та довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0013386 від 16.05.2020 (а.с.8).
З пояснень водія про причини порушень викладених у акті №216636 від 16.05.2020 видно, що водію ОСОБА_2 про перевантаження не було відомо, про що останнім зроблено відповідний запис у такому акті.
Складені документи передані заступнику начальника управління на вирішення питання про притягнення позивача до відповідальності за виявлені порушення.
Вказаний лист та копія акту перевірки №216636 від 16.05.2020 направлені рекомендованим листом з повідомлення про вручення на адресу позивача (а.с.38).
Разом з тим, уповноваженими посадовими особами відповідача винесено припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт №0072321 від 07.07.2020 (а.с.7).
Позивач не погоджуючись із складеними постановою та приписом, та вважаючи такі протиправними звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон №3353-ХІІ), відповідно до частина 2 статті 29 якого з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), згідно з пунктами 3, 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 15 Порядку № 1567 визначено виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:
- наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Пунктом 16 Порядку №1567 передбачена можливість під час рейдової перевірки здійснення габаритно-вагового контролю.
Відповідно до п.20-22 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
У розумінні Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).
За змістом пункту 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Пунктом 15 Порядку №879 визначено, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Відповідно до п.16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Відповідно до п. 20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Згідно з п.21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
Пунктом 26 Порядку №879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Матеріалами справи підтверджено, що за результатами зважування транспортного засобу SCANIA R440-сідловий тягач, FELDBINDER EVT пр.цистерна, номерний знак НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , встановлено перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, а саме з перевищенням встановлених п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР) вагових норм на 8,96% (загально допустима маса 40,0 т, загальна маса транспортного засобу 40,32 т (до 2%), навантаження на строєну вісь становить 27,16 т, перевищення складає 23,5%, що викладено в акті про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №216636 від 16.05.2020 (а.с.32), акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.34), довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0013386 від 16.054.2020 (а.с.8), розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №06 від 16.05.2020 нараховано плату за проїзд у розмірі 247,86 євро (а.с.33).
З пояснень водія про причини порушень викладених у акті №216636 від 16.05.2020 видно, що водію про перевантаження не було відомо, про що останнім зроблено відповідний запис у такому акті.
Як свідчить розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №06 від 16.05.2020 загальний маршрут транспортного засобу з с.Піски Житомирської області до с.Гаврилівка Київської області, про що свідчить товарно-транспортна накладна. Як вказано в розрахунку №06 від 16.05.2020 відстань між вказаними населеними пунктами становить 153 км, до місця проведення перевірки транспортним засобом пройдено відстань 107 км.
При цьому, слід зазначити, що водій транспортного засобу з усіма складеними документами ознайомлений, про що свідчить його підпис. Жодних заперечень, заяв, клопотань, скарг від водія транспортного засобу не надходило.
Статтею 33 Закону №2344-III передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.3 ст.48 Закону №2344-III у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч.2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.
Так, матеріалами справи підтверджується, що під час проведеного вагового та габаритного контролю транспортного засобу позивача встановлено порушення при здійсненні внутрішніх перевезень вантажу з перевищенням нормативних вагових параметрів, зокрема допустима маса - 40,0 т, втім загальна маса транспортного засобу на час контрольного зважування становила 40,32 т (до 2%).
Однак, як стверджує позивач, результати вимірювання, здійсненні при відсутності затвердженої Методики, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановленого точного показнику навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем.
Натомість, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність розробленої методики проведення габаритно-вагового контролю, на яку посилається позивач, не спростовує вчинення правопорушення, зафіксованого працівниками Укртрансбезпеки.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку здійсненій габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» від 30.08.2017 №671 пункт 19 з Порядку №879 виключений.
Посилання позивача на відсутність методики визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу не є підставою визнання протиправними дій контролюючих осіб Укртрансбезпеки по складанню документів за наслідками перевірки.
Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду (справа №820/1420/2018, справа №804/5296/17).
Водночас, позивач вказує, що у складених посадовими особами відповідача документах відсутнє посилання на те, що контрольне зважування було здійснене сертифікованими засобами.
З даного приводу суд вважає за необхідне вказати наступне.
Під час здійснення органом Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено перевищення нормативно допустимого осьового навантаження транспортного засобу.
Постановою Кабінету Міністрів України №94 від 13.01.2016 затверджено Технічний регламент законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (далі - Технічний регламент).
Дія Технічного регламенту поширюється на засоби вимірювальної техніки, перелік яких наведено у додатку 1. Серед переліку засобів вимірювальної техніки, зокрема позицією №52 додатку 1 Технічного регламенту, зазначені прилади автоматизовані для зважування дорожніх транспортних засобів у русі вимірювання навантаження на вісь, (процедури оцінки відповідності* В+D, або В+F, або G).
Пунктом 4 Технічного регламенту наведене визначення поняттю «оцінка відповідності» - процес доведення того, що суттєві вимоги цього Технічного регламенту, які стосуються засобів вимірювальної техніки, були виконані.
Пунктом 16 Технічного регламенту зазначено, якщо відповідність засобів вимірювальної техніки вимогам цього Технічного регламенту, що до них застосовуються, було підтверджено встановленою процедурою оцінки відповідності, виробники складають декларацію про відповідність згідно з пунктами 53-56 цього Технічного регламенту і наносять знак відповідності та додаткове метрологічне маркування згідно з пунктами 57-70 цього Технічного регламенту.
Таким чином, слід відмітити, що відповідач здійснюючи контрольне зважування використовував сертифіковані ваги автомобільні тензометричні тип «Лахта У» CD 800000А/18 за №0616, а тому результати такого зважування підтверджують правомірність встановленого перевищення нормативного навантаження на вісь (осі) в автомобілі позивача.
Частинами першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому вони не підлягають задоволенню.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко