Справа № 752/16588/20
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/752/387/20
РІШЕННЯ

Іменем України

27.11.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Момотюка Вадима Анатолійовича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Король Г.О. звернувся в суд з позовом до відповідача інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Момотюка В.А., в якому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову відповідача від 06.07.2020 року серії ЕАМ № 2787731 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що постановою інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Момотюка В.А. від 06.07.2020 року серії ЕАМ № 2787731, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. З винесеною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною, оскільки, Правил дорожнього руху не порушував, та не користувався під час керування автомобілем засобом зв`язку, тримавши його у руці. Постанова була складена без участі позивача, із останньою, його не було ознайомлено належним чином, висновки інспектора ґрунтуються на неповному та необ`єктивному розгляді справи, відсутні докази вчинення позивачем правопорушення. Посилаючись на викладене, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14.09.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.11.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки, постанова була винесена правомірно з огляду на наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Він вірно кваліфікував дії позивача та вірно застосував норми матеріального права. В зв`язку із закінченням тридцятиденного строку зберігання відеозапису порушення позивачем ПДР України, останній, надати суду не вбачається можливим.

27.11.2020 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача вказує на відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення та безпідставність доводів відповідача, а відтак наявні підстави для задоволення позову.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Момотюка В.А. від 06.07.2020 року серії ЕАМ № 2787731, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до копії постанови серії ЕАМ № 2787731 від 06.07.2020 року, встановлено, що 06.07.2020 року о 14-51 год. в м. Києві по вул. Еспланадна, 5, ОСОБА_1 під час керуванням автомобілем користувався засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук, чим порушив п.п.2.9.д ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З постанови вбачається, що позивач відмовився від підпису та отримання постанови, однак, це зафіксовано із порушенням вимог закону та даних про те, що позивач це зробив в присутності двох свідків відсутні.

Крім того, в постанові відсутні зазначення про докази, які б підтверджували винність позивача та, які були взяті до уваги відповідачем при розгляді справи, зокрема, наявність відео фіксації правопорушення.

Позивач вказує, що вимог ПДР України не порушував, та докази його винуватості відсутні, а відтак постанову слід визнати незаконною та скасувати.

Перевіряючи обґрунтованість вимог позову, суд приймає до уваги те, що відповідно до пункту 2.9.д Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

При складанні протоколу та прийнятті постанови інспектором УПП повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при дослідженні справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

Також, працівники Національної поліції повинні не забувати, що їх завданням є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію»), а ні виконувати лише тільки функцію карального органу, необхідно працювати на довіру громадян України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 19 Конституції України, передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою статті 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, та порушення вимог ПДР України, а доводи про те, що відеозапис знищено, на думку суду, не є обставиною, яка є поважною та звільняє сторону відповідача від доведення правомірності винесення постанови та доведеність порушення позивачем ПДР України.

Окремо суд приймає до уваги логічне та послідовне обгрунтування адміністративного позову, а також те, що копію постанови не було вручено позивачу належним чином, як і не було зафіксовано у встановленому законом порядку його відмову від отримання копії постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування позову знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході розгляду справи, та стороною відповідача не доведено належними доказами вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись Конституцією України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації прав людини, Законом України «Про Національну поліцію», статтями 9, 126, 247, 251, 280 КУпАП, статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Момотюка Вадима Анатолійовича про скасування постанови, - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора 7 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Момотюка Вадима Анатолійовича від 06.07.2020 року серії ЕАМ № 2787731 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн., а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), - судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий Н.П. Чередніченко