Справа № 360/2391/20
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року справа №360/2391/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Гайдара А.В., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 360/2391/20 (головуючий І інстанції Свергун І.О., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі Марківське ОУПФУ, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 02.06.2020 року № 21 про відмову у призначенні позивачу пенсії згідно п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати зарахувати до загального трудового стажу позивача період проходження служби в Збройних Силах України в період, зазначений в довідці № 2370 від 24.12.2019 року, два роки два місяці та двадцять дев`ять днів, на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці;

- зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року позов задоволений:

- визнано протиправним та скасовано рішення Марківського ОУПФУ № 21 від 02.06.2020 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язано Марківське ОУПФУ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період проходження служби в Збройних Силах України один місяць служби за три, під час проходження військової служби в особливий період з 04.04.2016 року по 19.12.2016 року, з 04.01.2017 року по 08.08.2017 року, з 30.01.2018 року по 30.07.2018 року, з 14.12.2018 року по 08.05.2019 року, з 24.06.2019 року по 11.07.2019 року (а.с. 83-88).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне тлумачення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову (а.с. 93-98). Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, враховуючи висновки Верховного Суду в постанові від 19.01.2020 року у справі № 344/9109/17.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

02.01.2020 року позивач звернувся до Марківського ОУПФУ із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій (а.с. 55).

До заяви позивачем надано копію паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого Новопсковським РВУ МВС України в Луганській області 26.12.2006 року; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; копію військового квитка НОМЕР_2 від 04.07.2016 року; трудову книжку НОМЕР_3 від 07.09.1982 року; копію посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_4 від 30.05.2017 року; довідку військової частини № НОМЕР_5 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції від 19.07.2018 року № 6735; довідку військової частини № НОМЕР_5 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійсненні від 26.07.2019 року № 2914; довідку Старобільсько-Новопсковського об`єднаного районного військового комісаріату про проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій від 24.12.2019 № 2370; копію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України; копію диплому серії НОМЕР_6 від 28.06.1989 року; архівну довідку про заробітну плату, видану Новопсковською районною комунальною установою «Об`єднаний трудовий архів Новопсковського району» від 16.09.2019 року № 01-17/1377 (а.с. 55 зв.б.).

Згідно довідки від 19.07.2018 року № 6735 позивач в період з 04.07.2016 року по 06.07.2017 року та з 11.01.2018 року по 30.04.2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (а.с.20).

Контрактом про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 04.07.2016 року між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України підтверджується, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України протягом строку дії контракту (а.с. 24-25).

Згідно довідки Старобільсько-Новопсковського об`єднаного районного військового комісаріату Міністерства оборони України № 2370 від 24.12.2019 року солдат запасу ОСОБА_1 дійсно проходив строкову військову службу в складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обв`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях в період з 04.04.2016 року по 07.08.2016 року, з 08.08.2016 року по 19.12.2016 року, з 04.01.2017 року по 08.08.2017 року, з 30.01.2018 року по 30.04.2018 року, з 30.04.2018 року по 30.07.2018 року, з 14.12.2018 року по 08.05.2019 року, з 24.06.2019 року по 11.07.2019 року два роки два місяці двадцять дев`ять днів. Зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці (а.с. 22).

З 30.05.2017 позивач має статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_4 (а.с. 23).

Рішенням Марківського ОУПФУ від 14.01.2020 року № 1 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю страхового стажу (а.с. 11-12). Згідно наданих ОСОБА_1 документів загальний стаж роботи останнього становить 22 роки 04 місяці 18 днів, що не дає права на призначення пенсії відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач оскаржив вищевказане рішення до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 року у справі № 360/515/20, позовні вимоги ОСОБА_1 до Марківського ОУПФУ задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Марківського ОУПФУ від 14 січня 2020 року № 1 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано Марківське ОУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 2 січня 2020 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с. 27-34).

На виконання судового рішення, відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.01.2020 року, за результатами якого рішенням від 02.06.2020 року № 21 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком згідно пп. 4 п. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю загального стажу роботи 25 років (а.с. 79 зв.б- 80).

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч.ч. 1,2 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно статті 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (частина перша статті 9 Конституції України).

Згідно ч.ч. 1,2 статті 5 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно ст. 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч. 5 статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 цього Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідно до абзацу третього пункту 6 Постанову КМУ від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток 2).

Згідно пункту 1 Постанову КМУ від 17.07.1993 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (Постанова КМУ № 393) установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до пункту 3 Постанови КМУ № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.

Станом на 02.01.2020 року (дата звернення з заявою про призначення пенсії за віком) позивач досяг віку, визначеного вимогами пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV, а саме 55 років. До заяви про призначення пенсії позивачем додано військовий квиток та довідку встановленого зразка Старобільсько-Новопсковського об`єднаного районного військового комісаріату Луганського області від 24.12.2019 року № 2370.

Згідно ст. 2 Закону України від «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок № 413).

Згідно пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України»(далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Відповідно до абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Отже, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом в постанові від 05.06.2018 року у справі № 348/347/17, від 30.07.2019 року у справі № 346/1454/17, від 02.04.2020 року у справі № 185/4140/17, 16.06.2020 року у справі № 185/7049/16-а.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Позивач отримав статус учасника бойових дій згідно п. 19 статті 6 Закону України «Про статус учасника ветерана війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки безпосередньо брав участь в АТО, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичній операції, та цей факт підтверджується наданими позивачем доказами (посвідчення учасника бойових дій, довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції та проходження військової служби в період бойових дій), з яких можливо встановити безпосередню участь позивача в проведенні антитерористичної операції та наявність у нього статусу учасника бойових дій.

Зазначені обставини дають позивачу право на призначення пенсії за віком згідно з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058-IV.

Позивач проходив військову службу у званні солдат на посаді водія взводу підвозу пального та мастильних матеріалів групи матеріального забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_7 , що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 (а.с. 16-19). Згідно довідки Старобілсько-Новопсковського об`єднаного районного військового комісаріату Луганської області від 24.12.2019 року № 2370 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обв`язку, перебування в партизанських загонах і з`єднаннях в період з 04.04.2016 року по 07.08.2016 року, з 08.08.2016 року по 19.12.2016 року, з 04.01.2017 року по 08.08.2017 року, з 30.01.2018 року по 30.04.2018 року, з 30.04.2018 року по 30.07.2018 року, з 14.12.2018 року по 08.05.2019 року, з 24.06.2019 року по 11.07.2019 року (а.с. 22).

У період з 04.07.2016 року по 06.07.2017 року та з 11.01.2018 року по 30.04.2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою від 19.07.2018 року № 6735 (а.с. 20), довідкою від 21.01.2020 № 100/ппо (а.с 70). Підставою видачі довідок є накази командира ОТУ «Луганськ» від 04.07.2016 року № 188, від 08.07.2017 року № 191, від 30.01.2018 року № 18, від 29.04.2018 року № 108 (а.с. 70 зв. -72).

Довідками Військової частини НОМЕР_8 від 26.07.2019 року № 2914 та від 21.01.2019 року № 101/ппо підтверджується, що ОСОБА_1 в період з 30.04.2018 року по 30.07.2018 року, з 15.12.2018 року по 11.07.2019 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів (арк. спр. 21, 69 зв.). Підставою видачі довідок є накази командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 30.04.2018 № 1, від 30.07.2018 року № 84, від 18.01.2019 року № 13, від 26.09.2019 року № 239 (а.с. 72 зв. - 74).

Згідно розрахунку стажу ОСОБА_1 (а.с. 53), до страхового стажу позивача включено службу в період інших бойових дій (кр.3) з 04.04.2016 року по 19.12.2016 року, у графі «Страховий стаж в одинар.» зазначено 0 років 8 місяців 16 днів, у графі «кратність» зазначено 1, у графі «Страховий стаж з урахуванням кратності» зазначено 0 років 8 місяців 16 днів; з 04.01.2017 по 08.08.2017, у графі «Страховий стаж в одинар.» зазначено 0 років місяців 5 днів, у графі «кратність» зазначено 1, у графі «Страховий стаж з урахуванням кратності» зазначено 0 років 7 місяців 5 днів; з 30.01.2018 по 30.07.2018, у графі «Страховий стаж в одинар.» зазначено 0 років 6 місяців 1 день, у графі «кратність» зазначено 1, у графі "Страховий стаж з урахуванням кратності" зазначено 0 років 6 місяців 1 день; з 14.12.2018 року по 08.05.2019 року, у графі «Страховий стаж в одинар.» зазначено 0 років 4 місяці 25 днів, у графі «кратність» зазначено 1, у графі «Страховий стаж з урахуванням кратності» зазначено 0 років 4 місяці 25 днів; з 24.06.2019 по 11.07.2019, у графі «Страховий стаж в одинар.» зазначено 0 років місяців 18 днів, у графі «кратність» зазначено 1, у графі «Страховий стаж з урахуванням кратності» зазначено 0 років 0 місяців 18 днів.

При розрахунку страхового стажу позивача пенсійним органом зараховано до даного стажу час перебування ОСОБА_1 на військовій службі під час участі в антитерористичній операції у спірні періоди, однак не у розрахунку один місяць служби за три місяці служби, що свідчить про порушення Марківським ОУПФУ вимог наведених норм законодавства.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що військова служба позивача в особливі періоди з 04.04.2016 року по 07.08.2016 року, з 08.08.2016 року по 19.12.2016 року, з 04.01.2017 року по 08.08.2017 року, з 30.01.2018 року по 30.04.2018 року, з 30.04.2018 року по 30.07.2018 року, з 14.12.2018 року по 08.05.2019 року, з 24.06.2019 року по 11.07.2019 року підлягає зарахуванню до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначені періоди перебування позивача на військовій службі в особливий період.

На дату звернення з заявою про призначення пенсії за віком - 02.01.2020 року позивач досяг віку, визначеного вимогами пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV.

З розрахунку стажу ОСОБА_1 (а.с. 53) встановлено, що загальний стаж роботи позивача становить 22 роки 4 місяці 18 днів.

В разі зарахування позивачу до страхового стажу періоду проходження служби в Збройних Силах України один місяць служби за три, під час проходження військової служби в особливий період з 04.04.2016 року по 19.12.2016 року, з 04.01.2017 року по 08.08.2017 року, з 30.01.2018 року по 30.07.2018 року, з 14.12.2018 року по 08.05.2019 року, з 24.06.2019 року по 11.07.2019 року загальний стаж роботи ОСОБА_1 становитиме 26 роки 10 місяці 28 днів, що відповідатиме вимогам пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV, а саме не менше 25 років страхового стажу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зобов`язання Марківського ОУПФУ призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 28 листопада 2019 року у справі № 2340/3933/18

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 2340/3933/18.

Колегія суддів вважає хибним посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 19.01.2020 року у справі № 344/9109/17, оскільки вказана позиція стосується інших обставин, ніж у справі, яка знаходиться на розгляді в суді апеляційної інстанції, а саме - позивач є військовозобов`язаним, який приймав участь в АТО, тоді як у справі, на яку посилається відповідач, позивач є поліцейським.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 360/2391/20 за позовом ОСОБА_1 до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 2 грудня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.В. Гайдар

Г.М. Міронова