Справа № 480/5596/20
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2020 р. Справа № 480/5596/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Укртрансбезпеки у Сумській області, мотивуючи вимоги тим, що під час проведення перевірки транспортних засобів автомобільних перевізників 22.07.2020 р. на а/д Суми-Путивль-Глухів км 42+000 відповідачем була проведена перевірка транспортного засобу DAF, державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу. Перевіркою встановлено, що позивач допустив перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10%. Зазначає, що позивач дійсно є власником транспортного засобу марки DAF, р.н. НОМЕР_1 , власником же загального напівпричепу JAMNIL, р.н. НОМЕР_2 , який використовувався з даним транспортним засобом, є ОСОБА_2 . Однак ні позивач ні ОСОБА_2 не є перевізниками у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", а є лише власниками даних засобів. Автомобільним же перевізником, який безпосередньо здійснював перевезення 22.07.2020 р. за маршрутом м. Буринь-с. Славгород Сумської області, є ТОВ "ТЛК "РАЙДО". Ці дані зазначені у товарно-транспортній накладній № 735 від 21.07.2020 р., яка була надана водієм представникам управління Укртрансбезпеки у Сумській області. Крім того, позивач не отримував повідомлення про час та місце розгляду справи відносно нього, у зв`язку з чим не мав можливості висловити заперечення та надати докази на їх підтвердження. Таким чином, на час винесення оскаржуваної постанови позивач не мав статусу перевізника, відповідно, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною та підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що за результатами рейдової перевірки посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Сумській області виявлено порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт, а саме позивач допустив перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% при перевезенні вантажу, та складено Акт. На розгляд справи про порушення позивач не прибув, про час і місце її розгляду повідомлявся належним чином. Зазначає, що відповідно до даних ЄДР позивач має вид діяльності вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД 49.41), при цьому код КВЕД 49.41 включає усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом. У свою чергу, у ТТН № 735 від 21.07.2020 р. графі "автомобільний перевізник" зазначено інформацію про експедитора, а не про автомобільного перевізника. До того ж товарно-транспортна накладна є основним документом на перевезення вантажів, а не документом, який визначає автомобільного перевізника. Вважає, що прийнявши оскаржувану постанову, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства і в межах наданих повноважень. Просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що дії відповідача не грунтуються на вимогах закону, а тому є протиправними.
Відповідач подав заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, у якому вказує, що порушень чинного законодавства ним не допущено, а оскаржувана постанова є обгрунтованою та не підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 02.12.2020 р. відповідача у справі управління Укртрансбезпеки у Сумській області замінено на Слобожанське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 22.07.2020 р. державними інспекторами управління Укртансбезпеки в Сумській області була проведена перевірка транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , під час якої виявлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме встановлено перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10%, чим порушено вимоги статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". За наслідками проведеної перевірки складено Акт проведення перевірки додержання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.07.2020 р. (а.с.42).
На підставі акту перевірки відповідачем винесено постанову № 202090 від 17.08.2020 р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500,00 грн (а.с.8 на звороті).
Суд вважає, що дана постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню з огляду на таке.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" (далі Закон).
Відповідно до ст. 1 Закону автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно до ст. 33 Закону автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.
Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.
Автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги Закону України "Про автомобільний транспорт" та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів (ст. 34 Закону).
Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена статтею 60 Закону, відповідно до якої за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем винесено постанову № 202090 від 17.08.2020 р. про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500,00 грн як до автомобільного перевізника, який допустив перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10%.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідно, не є суб`єктом відповідальності за цим Законом.
Так, позивач є власником транспортного засобу марки DAF, р.н. НОМЕР_1 , власником загального напівпричепу JAMNIL, р.н. НОМЕР_2 , який використовувався з даним транспортним засобом, є ОСОБА_2 (а.с.9).
У період з 22.07.2020 р. до 24.07.2020 р. державними інспекторами управління Укртрансбезпеки у Сумській області проводилася рейдова перевірка автомобільних перевізників на а/д Р-44 Суми-Путивль-Глухів, км 42+000 (а.с.28-30).
22.07.2020 р. перевезення транспортним засобом марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , за маршрутом м. Буринь-с. Славгород Сумської області здійснював автомобільний перевізник ТОВ "ТЛК "РАЙДО", що зазначено у товарно-транспортній накладній № 735 від 21.07.2020 р., наданій водієм представникам управління Укртрансбезпеки у Сумській області (а.с.10).
За змістом ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт несуть автомобільні перевізники, а не власники транспортних засобів, які на законних підставах надали у користування належний їм на праві приватної власності транспортний засіб.
Отже, висновок відповідача до допущення порушень законодавства про автомобільний транспорт позивачем як автомобільним перевізником не відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи, що на час проведення перевірки позивач не використовував автомобіль для власних потреб та не надавав послуг з перевезення, у його діях відсутній склад правопорушення, що підтверджується матеріалами справи, а також беручи до уваги, що відповідачем у справі не доведено правомірності свого рішення, суд вважає, що за наведених обставин і правових норм вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, задовольняючи позовні вимоги, суд враховує, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, не дотримався вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", тому дане рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, є протиправним та підлягає скасуванню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Як вбачається із копії ордеру на надання правничої допомоги, останній виданий на підставі договору про надання правової допомоги № 37 від 08 червня 2020 р., укладеного між позивачем та адвокатом Котляревським С.О. (а.с.7 на звороті). На підтвердження оплати послуг адвоката у розмірі 5900,00 грн надано копію квитанції до прибуткового касового ордера № 37 від 27.08.2020 р., опис виконаних адвокатом робіт викладено у Звіті № 37 про виконані адвокатом роботи (надані послуги) (а.с.11).
Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Всупереч вказаній нормі договору про надання правової допомоги позивачем не надано, у зв`язку з чим суд не може встановити, яку саме вартість складає гонорар адвоката за договором та чи відповідає сума, зазначена у квитанції до прибуткового касового ордера, та у Звіті про виконані адвокатом роботи (надані послуги) ціні договору. За таких обставин за відсутності договору про надання правової допомоги суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5900,00 грн.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.13).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Сумській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 202090 від 17.08.2020 р.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на користь ОСОБА_1 840,80 грн в рахунок відшкодування судового збору.
В задоволенні вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах