Справа № 280/6353/20
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 грудня 2020 року Справа № 280/6353/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (відповідач), в якому позивач просить суд

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоду роботи з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити, ОСОБА_1 , пенсію за віком починаючи з 27 липня 2020 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 24 грудня 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком. У липні 2020 року йому надано роздруківку стажу та заробітної плати, що врахована при розрахунку пенсії, із яких позивачу стало відомо, що період його роботи з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року на ЗАТ «Чорметремонт» не враховано до пільгового стажу за списком № 1. На заяву позивача про перерахунок пенсії за віком із зарахуванням вказаного періоду за списком № 1, відповідачем повідомлено, що період роботи з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року до пільгового стажу роботи за списком № 1 (тобто до 01 січня 1992 року) зараховано не буде, оскільки професія слюсар-монтажник, зайнятий на ремонті в цехах зі шкідливими умовами праці до 01 січня 1992 року не була передбачена списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними та з вимогою зобов`язати відповідача вчинити певні дії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, а справу призначено до розгляду на 13 жовтня 2020 року.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 16 жовтня 2020 року надав до суду відзив на позовну заяву (вхідний №49203), в якому посилається на пункт 3 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посаді і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, яким передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92. Таким чином, період роботи відповідно до довідки, виданої ЗАТ «Чорметремонт» від 01 серпня 2005 року № 483 за період роботи з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року зарахувати до стажу роботи на пільгових умовах за списком № 1 не має можливості, оскільки професія за якою позивач працював згідно постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року відноситься до списку №2.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 24 грудня 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах.

27 липня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 із зарахуванням періоду роботи з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року до стажу роботи на пільгових умовах за списком № 1.

Листом Вознесенівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 7176-6921/Б-02/8-0800/20 від 14 серпня 2020 року позивача повідомлено, що період роботи з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року до пільгового стажу роботи за списком № 1 (тобто до 01 січня 1992 року) зараховано не буде, оскільки професія слюсар-монтажник, зайнятий на ремонті в цехах зі шкідливими умовами праці до 01 січня 1992 року не була передбачена списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача щодо не зарахування до його пільгового стажу за списком № 1 періоду роботи з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставин, суд зазначає наступне.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституція України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Суд зазначає, що Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Закон № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг.

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду України та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у грудні 2016 призначену пенсію за віком на пільгових умовах, у зв`язку з наявністю у нього необхідного страхового та пільгового стажу, а також досягнення 55-річного віку.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основний документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній норм відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 26 жовтня 1982 року, копія якої наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 :

- 27 жовтня 1982 прийнятий в прийнятий слюсарем-монтажником 4 розряду постійно зайнятого на ремонті металургійного обладнання в цехах з шкідливими умовами праці (запис № 2, наказ № 216 від 26 жовтня 1982 року)

- 05 січня 1993 звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням (запис № 8, наказ № 5 від 06 січня 1993 року).

Згідно довідки № 483 від 01 серпня 2005 року, що уточнює особливий характер роботи або умов праці, виданої Закритим акціонерним товариство «Чорметремонт» ОСОБА_1 працював повний робочий день на металургійному виробництві на заводі «Дніпроспецсталь» в прокатному цеху з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року в якості слюсаря-ремонтника, постійно зайнятого на ремонті металургійного обладнання в основних цехах. Крім того, зазначено, що в цілях приведення найменування професії у відповідність ЕТКС, обліком фактично виконуваної роботи, а також на підставі листа Міністерства металургії СРСР № 27.5.7/265 від 24 липня 1991 року монтажник перейменовано на слюсаря-ремонтника.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, професія яку обіймав позивач, відносилась до пільгової пенсії за списком № 2.

Проте, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 09 серпня 1991 року № 591 «Про внесення доповнень і змін до Списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення» внесені доповнення до: «… 3. В подразделы 1-4 раздела III «Металлургическое производство (черные металлы)»: 1030300а-1753а «Рабочие ремонтных служб, занятые ремонтом оборудования в местах его установки на участках (рабочих местах) действующих производств, где основные рабочие, ведущие технологический процесс, пользуются правом на льготное пенсионное обеспечение по Списку N1: слесари - ремонтники, …».

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18 листопада 2005 року за №383 (далі - Порядок № 383), при призначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умови праці після 21 серпня 1992 року.

Аналізуючи вищенаведеним Наказ №383, суд дійшов висновку про наявність у позивача правових підстав для зарахування всього періоду роботи періоду роботи з 27 жовтня 1982 року по 31 грудня 1991 року на посаді «слюсаря-монтажника (ремонтника)» до пільгового стажу за списком №1.

Крім того, пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації робочих місць, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених списками.

Згідно з пунктом 6 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 атестація робочих місць передбачає визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах.

Таким чином, закон підтверджує виникнення права на пільгову пенсію за весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за результатами атестації робочого місця.

Первинна атестація робочого місця Позивача за списком № 1 була проведена за наказом про атестацію робочих місць від 26 січня 1995 № 13, тобто до 26 січня 2000 року, а тому суд вважає, що весь період його роботи за професією слюсаря-монтажника постійно зайнятого на ремонті металургійного обладнання в основних цехах з 01 лютого 1983 року по 11 лютого 1999 року має бути зарахований до пільгового стажу за списком № 1.

Таким чином, право на зарахування спірного періоду роботи до пільгового стажу за списком №1 підтверджено і за результатами атестації робочих місць.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору в сумі 840,80 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоду роботи з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію за віком починаючи з 27 липня 2020 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 27 жовтня 1982 року по 05 січня 1993 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуваннями доповнень пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 03 грудня 2020 року.

Суддя Д.В. Татаринов