Справа № 360/3482/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3482/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) осіб адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18.09.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 або позивач) до управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області (далі УСЗН Марківської РДА або відповідач) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якого позивач, з урахуванням уточнення просить суд:

визнати протиправними дії управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області щодо утримання нарахованої ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям;

зобов`язати управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області припинити утримання нарахованої ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили;

зобов`язати управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області виплатити ОСОБА_1 суму безпідставно утриманої нарахованої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з березня 2020 по червень 2020 у розмірі 1628,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. З листа відповідача від 05.06.2020 № 1201 позивачу стало відомо, що внаслідок подання ним недостовірних даних у деклараціях від 16.06.2017, 20.12.2017, 11.06.2018, 04.12.2018, зокрема не зазначення у складі сім`ї відомостей про дружину - ОСОБА_2 , а також відомостей про її доходи, призвело до переплати коштів при призначенні допомоги у розмірі 47262,86 гривень. На теперішній час з позивача щомісячно утримується 20% від нарахованої суми соціальної допомоги, в рахунок повернення надміру переплачених коштів.

Позивач вважає, що дії відповідача щодо утримання нарахованої позивачу соціальної допомоги слід визнати протиправними, та з метою поновлення порушеного права ОСОБА_1 зобов`язати управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації виплатити позивачу безпідставно утримані відповідачем суми нарахованої соціальної допомоги з 01.03.2020 по час звернення позивача до суду з дійсним позовом.

Позивач не заперечує той факт, що в період з 19.06.2017 по 28.12.2018 він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , однак зауважує, що не надав інформацію відносно неї під час подання декларації для призначення соціальної допомоги від 16.06.2017, 20.12.2017, 11.06.2018, 04.12.2018 через те, що весь час перебування у шлюбі з ОСОБА_2 вони проживали окремо. Наступного дня після реєстрації шлюбу - 20.06.2017, фактичні шлюбні відносини між позивачем та ОСОБА_2 були припинені. Через відсутність коштів у позивача, зазначений шлюб було розірвано лише 28.12.2018.

По наведеним підставам позивач взагалі не визнає наявність у нього надміру виплачених сум державної соціальної допомоги, на які посилається відповідач у вищезазначеному листі від 05.06.2020 № 1201. Більше того, своєї згоди на повернення надміру виплаченої державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат позивач не надавав, будь яких рішень про повернення надміру виплаченої соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги відповідачем не приймалось, у зв`язку з чим зазначені дії відповідача, на думку позивача, є протиправними.

Ухвалою суду від 22.09.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без руху.

Ухвалою суду від 15.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою суду від 28.10.2020 встановлено управлінню соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області п`ятиденний строк з дня вручення (отримання) копії даної ухвали про продовження процесуального строку для подання до суду відзиву на позовну заяву та витребуваних документів.

10.11.2020 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі - допомога). На нього сформовано особу справу. Для призначення допомоги до Управління позивач подавав заяви, декларації та необхідні документи 16.06.2017, 20.12.2017, 11.06.2018, 04.12.2018. Але в порушення п. 6 Порядку, в даних деклараціях позивачем не зазначено ніякі дані про дружину та її доходи.

Хоча, як було встановлено Управлінням в лютому 2019 року, згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 позивачем 19 червня 2017 року зареєстровано шлюб із громадянкою ОСОБА_3 та відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 , шлюб розірвано 28 грудня 2018 року.

Отже, позивач звертаючись до Управління з заявами та іншими документами для призначення соціальної допомоги надав свідомо завідомо недостовірні відомості, що призвело до неправомірної виплати йому коштів соціальної допомоги (надміру виплачено) за період з червня 2017 року по січень 2019 року в розмірі 47262,86 грн, яка підлягає поверненню.

Виявивши дані обставини, на підставі рішення Управління від 12.02.2019 було припинено виплату ОСОБА_1 соціальної допомоги з 31.01.2019. Крім того, спеціалістами Управління було усно запрошено позивача для вирішення питання повернення переплачених коштів, оскільки Управління повинно повідомити суму, яку необхідно повернути та вирішити питання строків та способу їх повернення.

Позивач прийняв дану пропозицію та 06.02.2020 на прийомі в Управлінні було обговорено з позивачем дане питання. В зв`язку із зазначенням недостовірних відомостей про склад сім`ї (не вказано відомості про дружину та її доходи) ОСОБА_1 погодився із вимогою Управління повернути надміру виплачені кошти соціальної допомоги в сумі 47262,86 грн шляхом її утримання за рахунок наступних виплат соціальної допомоги. Це підтверджує подана позивачем 06 лютого 2019 року заява про повернення та утримання надміру переплачених коштів, що в свою чергу спростовує твердження позивача в поданій позовній заяві, що він не визнає наявність надміру виплачених сум допомоги та своєї згоди на повернення надміру виплаченої допомоги не надавав.

На підставі цього, Управлінням 06.02.2019 прийнято рішення про врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги ОСОБА_1 у наступні періоди та проведення щомісячного утримання (зняття) у розмірі 20 відсотків суми, що підлягає виплаті.

Згодом позивачу, на підставі поданих ним заяв та документів від 06.08.2019, 03.02.2020, 18.08.2020 Управлінням призначено, нараховано, здійснено перерахунок та виплату соціальної допомоги.

Отже, з 31.01.2019 Управлінням було припинено виплату призначеної соціальної допомоги за період з 01.12.2018 по 31.05.2019 та здійснено утримання надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у розмірі 20% від суми, що підлягає виплаті починаючи з березня 2020 року.

Всього на сьогоднішній день утримано надміру виплачених коштів в сумі 3578,82 грн, що підтверджує довідка відповідача від 03.11.2020 №274.

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає, що дії УСЗН Марківської райдержадміністрації в даному випадку були правомірними і такими, що повністю відповідають чинному законодавству та право громадянина на соціальний захист при цьому не порушено.

13.11.2020 від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву (а.с.122,123).

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, розгляд справи просили проводити без їх участі.

Згідно частини третьої статті 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення статті 194 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю ІІІ групи (а.с.7,8,55-57).

Позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області, як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що не заперечують сторони по справі.

Позивач має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.53,54).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , позивач 19.06.2017 уклав шлюб з ОСОБА_3 , яка взяла прізвище чоловіка, та 28.12.2018 позивач розірвав шлюб з ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 (а.с.58, 58 на звороті).

Для призначення державної соціальної допомоги малозабезпечним сім`ям позивач звертався до відповідача з заявами, деклараціями та необхідним пакетом документів 16.06.2017, 20.12.2017, 11.06.2018, 04.12.2018, 06.08.2019, 03.02.2020, 18.08.2020 (а.с.59-70,72,73).

З поданих позивачем декларацій вбачається, що у пункті 3 розділу 1 «Члени сім`ї або зареєстровані у житловому приміщенні / будинку особи, члени сімей, що проживають окремо (дружина, чоловік, неповнолітні діти)» позивачем зазначено лише сина ОСОБА_4 . При цьому дружина, ОСОБА_2 , з моменту укладання з нею шлюбу, у вказаних деклараціях не зазначена (а.с.74-87). Також, ОСОБА_2 , не зазначена і в довідках про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб (а.с.88-92 на звороті).

Відповідно до рішень про призначення державної соціальної допомоги, допомогу малозабезпеченій сім`ї позивача було призначено у періоди з 01.06.2017 по 30.11.2017, з 01.12.2017 по 31.05.2018, з 01.06.2018 по 30.06.2018, з 01.07.2018 по 30.11.2018, з 01.12.2018 по 31.05.2019, з 01.08.2019 по 31.01.2020, з 01.02.2020 по 30.06.2020, з 01.07.2020 по 31.07.2020, з 01.08.2020 по 31.08.2020, з 01.08.2020 по 31.01.2021 (а.с.93-112).

Рішенням відповідача про призначення державної допомоги малозабезпеченим сім`ям позивачу з 31.01.2019 припинено виплату допомоги з 01.12.2018 по 31.01.2019 (а.с.114,115).

Рішенням відповідача від 06.02.2019 (особова справа №601899) зобов`язано ОСОБА_1 повернути надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 47 262,86 грн, шляхом врахування даної суми при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди. Також рішенням визначено управлінню проводити щомісячні відрахування з державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, призначеної ОСОБА_1 , особова справа №601899 у розмірі 20 відсотків суми, що підлягає виплаті, до повного погашення надміру виплачених коштів в сумі 47 262,86 грн (а.с.116).

06.02.2019 позивачем до відповідача надано заяву, відповідно до якої він не заперечував проти повернення та утримання надміру переплачених сум допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 47 262,86 грн, у зв`язку з тим, що не було вказано факту зміни складу сім`ї (а.с.113).

Згідно з довідкою відповідача від 03.11.2020 № 274 станом на 03.11.2020 з позивача утримано надміру виплачені кошти при виплаті державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 20% від суми, що підлягає виплаті всього в сумі 3578,82 грн, у тому числі: за березень 2020 року - 369,20 грн; за квітень 2020 року - 460,10 грн; за травень 2020 року - 399,50 грн; за червень 2020 року - 399,50 грн; за серпень 2020 року - 619,08 грн; за жовтень 2020 року - 998,58 грн; за листопад 2020 року - 332,86 грн. Залишок надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з 01.06.2017 о 31.01.2019 становить 43 684,04 грн (а.с.117).

Спірним у даній справі є питання щодо правомірності прийнятого відповідачем рішення про повернення позивачем надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 47 262,86 грн, шляхом врахування даної суми при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди, з підстав не повідомлення позивачем повного складу сім`ї, а саме відомостей про дружину ОСОБА_2 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01.06.2000 №1768-III (далі Закон №1768-III, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Згідно статті 1 Закону №1768-III державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; де малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї; де прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення; а середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги. До сукупного доходу сім`ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення.

Відповідно до статті 3 Закону №1768-ІІІ право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Згідно зі статтею 4 Закону №1768-ІІІ призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону №1768-ІІІ державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Згідно зі статтею 13 Закону №1768-ІІІ контроль за правильністю призначення і виплати державної соціальної допомоги, використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання такої допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки. Під час надання державної соціальної допомоги проводиться перевірка майнового стану членів сім`ї в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 7 Закону № 1768-ІІІ (яка була чинна на момент прийняття спірного рішення) державна соціальна допомога не призначається, зокрема, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (далі Порядок №250).

Відповідно до пункту 2 Порядку №250 державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

Згідно з пунктом 3 Порядку №250 призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

Відповідно до пункту 5 Порядку №250 для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи, зокрема, заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація).

Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.

До складу малозабезпеченої сім`ї заявника включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. Особи, які перебувають на повному державному утриманні, до складу сім`ї не включаються. Права члена сім`ї має одинока особа.

Заява та декларація вважаються такими, що не подані, у разі внесення не у повному обсязі відомостей про членів малозабезпеченої сім`ї (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний стан, число, місяць і рік народження, серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України чи іншого документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).

Для призначення державної соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї подає нові заяву та декларацію.

Відповідно до пункту 16 Порядку №250 виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється, зокрема, якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця, в якому виявлено порушення.

Згідно з пунктом 20 Порядку №250 державна соціальна допомога призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Якщо до заяви не додано всіх необхідних документів, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про те, які документи у місячний строк потрібно подати додатково.

Відповідно до пункту 21 Порядку №250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис).

Рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні може бути оскаржено заявником в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Відповідно пункту 25 Порядку №250 якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення:

визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї;

повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються:

отримувачем державної соціальної допомоги самостійно;

за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат;

за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку.

Отже, з аналізу норм діючого законодавства вбачається, що виплата соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не призначається або припиняється у разі, коли уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї при зверненні до відповідного державного органу із заявою про надання державної соціальної допомоги навмисно подав недостовірні відомості або приховав відомості при призначенні зазначеної допомоги та визначенні її розміру.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, в деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги позивачем дійсно не було зазначено, як члена сім`ї дружину ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що таку інформацію не зазначено ним помилково, проте суд вважає, що такі дії позивача є поданням недостовірних даних чи приховуванням відомостей.

При цьому, як і статтею 7 Закону №1768-ІІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) так і Порядком №250 передбачена відповідальність за навмисне подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, лише у разі, якщо такі відомості вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Натомість, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що не зазначена ОСОБА_1 в деклараціях інформація про дружину вплинула безпосередньо на право позивача щодо призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру.

Статтями 13, 14 Закону № 1768-ІІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що контроль за правильністю надання державної соціальної допомоги та використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання державної соціальної допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту, безпосередньо та через керівника та уповноважених ним осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Посадові особи, винні у порушенні законодавства про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, несуть відповідальність згідно з законом.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зауважувє, що приймаючи рішення про стягнення з позивача надміру виплачених коштів, відповідач не довів, що інформація не зазначена ОСОБА_1 в декларації стосовно дружини вплинула на встановлення права позивача щодо призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру. Відповідачем не надано жодних доказів щодо перевірки того, чи могла не зазначена позивачем інформація вплинути на його право на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, що є обов`язковою умовою для настання відповідальності відповідно до Закону №1768-ІІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Порядку №250.

Таким чином, вищенаведене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність в спірному рішенні обгрунтування впливу не зазначеної позивачем у декларації інформації на встановлення його права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення від 06.02.2020 (особова справа 601899), а не вчинення дій щодо утримання нарахованої ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача припинити утримання нарахованої ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та виплатити ОСОБА_1 суму безпідставно утриманої нарахованої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за період з березня 2020 по червень 2020 у розмірі 1628,30 грн, суд зазначає, що такі вимоги до задоволення не підлягають та є передчасними, оскільки відсутність при прийнятті відповідачем спірного рішення доказів та обгрунтувань того, що інформація не зазначена позивачем в декларації вплинула на встановлення його права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, позбавляє суд можливості вирішити питання щодо правомірності утримання відповідачем надміру виплачених сум та визначення їх розміру.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 06.02.2020 (особова справа 601899).

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним): визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 06.02.2020 (особова справа 601899).

Отже, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 15.10.2020 відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 840,80 грн до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з коригуванням способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 840,80 грн стягнути на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області від 06.02.2020 (особова справа 601899) про повернення ОСОБА_1 надміру виплачених коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 47 262,86 грн.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Марківської районної державної адміністрації Луганської області на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян