Справа № 580/5225/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року справа № 580/5225/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку загального позовного письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

19.11.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області (18028, м.Черкаси, проспект Хіміків, 50) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (01001, м.Київ, пров.Музейний, буд.2-Д; ) (далі - відповідач) про:

скасування постанови відповідача від 09.11.2020 про закінчення виконавчого провадження;

зобов`язання відповідача виконати виконавчий лист №580/2896/19 згідно з постановою від 24.04.2020;

визнання протиправними дій головного державного виконавця Вельган О.В.

В обґрунтування зазначила, що відповідач не здійснивши виконання рішення суду виніс спірну постанову.

Ухвалою від 23.11.2020 суд відкрив загальне позовне провадження та призначив підготовче засідання на 30.11.2020 о 14 год. 00 хв., на яке не прибула жодна зі сторін. Вказану ухвалу та судові повістки надіслані на адреси зазначені в позовній заяві.

Ухвалами від 30.11.2020 суд відмовив у заяві позивача про відвід головуючому судді та відклав підготовче засідання, призначивши наступне на 02 грудня 2020 року на 15 год. 00хв.

02.12.2020 Суд постановив ухвалу про перерву у підготовчому провадженні та з урахуванням думки позивача призначив підготовче засідання на 03 грудня 2020 року на 10год. 00хв.

02.12.2020 відповідач надав суду відзив (вх.№33372/20), в якому просив у задоволенні позовної заяви відмовити повністю, розгляд справи провести за відсутності на судових засіданнях його представника. Наголошує, що ним повністю виконано вимоги ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», а вказане судове рішення неможливо виконати без участі боржника. Додатково зазначив, що єдиним заходом примусу, який передбачено вказаним законом, що дозволяє застосувати до боржника у випадку невиконання рішення суду зобов`язального характеру є накладення штрафу.

03.12.2020 суд долучив докази, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті у письмовому провадженні.

Оцінивши заявлені доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Суд встановив, що у провадженні відповідача перебувало виконавче провадження №62224392 щодо примусового виконання виконавчого листа від 25.05.2020 №580/2896/19, виданого Черкаським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.11.2018 року про надання житлової субсидії на оплату комунальних послуг з 01.10.2018 року та прийняти рішення, передбачене п.14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848.

Виконавче провадження відкрите згідно з постановою головного державного виконавця Вельган О.В. від 02.06.2020 після набрання 24.04.2020 законної сили рішенням Черкаського окружного адміністративного суду в справі №580/2896/19.

17.06.2020 та 26.06.2020 Департамент соціальної політики Черкаської міської ради надіслав повідомлення до відповідача, що рішення суду виконано 21.05.2020 та надано документи про повторний розгляд заяви позивача від 13.11.2018 про надання житлової субсидії на оплату комунальних послуг з 01.10.2018. До повідомлення додано витяг з протоколу засідання комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.05.2020 №19 щодо розгляду питань призначення державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню пільг та житлових субсидій, яким відмовлено в призначенні житлової субсидії позивачу.

06.07.2020 державний виконавець склав акт про виконання рішення суду в повному обсязі та виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням судового рішення. Позивач оскаржила її до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 у адміністративній справі №580/2688/20 визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Вельган О.В. від 06.07.2020 про закінчення виконавчого провадження №62224392.

28.09.2020 головний державний виконавець Вельган О.В. на підставі вказаного судового рішення винесла постанову про відновлення виконавчого провадження №62224392, яку разом із вимогою направила для виконання до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради та для відому позивачу.

13.10.2020 Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (далі - боржник) надіслав повідомлення до відповідача, що рішення суду виконано 21.05.2020. До повідомлення додав витяг з протоколу засідання комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.05.2020 №19 щодо розгляду питань призначення державної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання населенню пільг та житлових субсидій, яким відмовлено в призначенні житлової субсидії позивачу.

15.10.2020 відповідач склав акт проте, що рішення суду не виконано та виніс постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 5100,00грн., зобов`язав його виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попередив про кримінальну відповідальність. Вказану постанову надіслав сторонам виконавчого провадження.

09.11.2020 відповідач склав акт проте, що рішення суду не виконане та виніс постанову про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду у подвійному розмірі 10200,00грн, попередив про кримінальну відповідальність. Вказану постанову надіслав для виконання боржнику. Того ж дня відповідач направив на адресу Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області за вих.№12091 повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради.

Тому 09.11.2020 відповідач виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №62224392, яку разом з виконавчим документом направив Черкаському окружному адміністративному суду та сторонам виконавчого провадження для відома.

02.12.2020 начальник відділу примусового виконання рішень Гайдар А.В. виніс постанову про виправлення помилки в мотивуючій частині постанови від 09.11.2020 про закінчення виконавчого провадження №62224392, а саме пункт 9 виправлено на пункт 11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Тому позивач звернулася з вищевказаною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував таке.

Абзацом другим ст.19 Конституції України встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти в межах, порядку та спосіб, які визначені законом.

Згідно зі ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - ЗУ №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження згідно зі ст.2 вказаного Закону здійснюється з дотриманням таких засад:

1) верховенства права;

2) обов`язковості виконання рішень;

3) законності;

4) диспозитивності;

5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;

6) гласності та відкритості виконавчого провадження;

7) розумності строків виконавчого провадження;

8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;

9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зазначені в ст.5 ЗУ №1404-VIII.

Зокрема, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з абзацом першим ч.1 ст.19 ЗУ №1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до застосованого спірним рішенням п.11 ч.1 ст.39 ЗУ №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з ч.3 ст.63 ЗУ №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Отже, надіслання виконавцем повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не є підставою для припинення дій з примусового виконання рішення суду. Натомість абзац другий ч.3 ст.63 ЗУ №1404-VIII встановлює обов`язок виконавця вживати такі заходи.

Відповідно до ч.2 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з п.1 ч.3 ст.18 ЗУ №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Однак докази реалізації відповідачами такого права відсутні.

Матеріали виконавчого провадження №62224392 не містять належних доказів виконання рішення суду, виданого ним виконавчого листа. Встановлені судом обставини спору свідчать про невиконання головним державним виконавцем у спірних правовідносинах обов`язків, визначених у ч.2 ст.18 ЗУ №1404-VIII, та протиправність її дій щодо завершення вказаного виконавчого провадження.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Воно є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Оскільки рішення суду під час виконавчого провадження №62224392 не виконане, суд дійшов висновку, що доводи позивача про бездіяльність з виконання рішення суду та суперечність вимогам закону спірного рішення є обґрунтованими.

З огляду на зазначене позовні вимоги визнати їх протиправними та скасувати спірне рішення підлягають задоволенню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 ЗУ №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частина перша ст.5 ЗУ №1404-VIII встановлює, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.41 ЗУ №1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тому суд дійшов висновку, що належним способом повного та ефективного відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача у встановленому законом порядку відновити виконавче провадження та забезпечити повне виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відсутні докази понесення судових витрат, вони розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Вельган О.В. щодо закінчення виконавчого провадження, протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області (18028, м.Черкаси, проспект Хіміків, 50) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (01001, м.Київ, пров.Музейний, буд.2-Д; ) Вельган О.В. від 09.11.2020 про закінчення виконавчого провадження №62224392.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Черкаській області (18028, м.Черкаси, проспект Хіміків, 50) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (01001, м.Київ, пров.Музейний, буд.2-Д; ) відновити у встановленому законом порядку виконавче провадження №62224392 та забезпечити повне виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №580/2896/19 згідно з виданим виконавчим листом.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, виготовлене в повному обсязі та підписане 03.12.2020.