Справа № 200/7455/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 р. Справа№200/7455/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Донецької обласної прокуратури (вул.Університетська, 6, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Донецької обласної прокуратури про стягнення суми середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року у справі №805/3984/15-а за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді за період з 31.03.2020 по 30.07.2020.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_1 посилається на затримку виконання рішення суду про поновлення її на посаді.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що відповідно до ч.2 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Проте позивачем надано трудову книжку лише 31.07.2020, отже на думку відповідача рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі вчасно, затримки у його виконанні з боку прокуратури не було.

Позивачем надано відповідь на відзив в яком зазначає, що у період з 31.03.2020 по 30.07.2020 неодноразово телефонувала відповідачу та просила повідомити коли її поновлять на посаді, проте відповідач ухилявся від виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 12.08.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 31.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 05.10.2020.

Ухвалою суду від 05.10.2020 змінено назву відповідача на Донецьку обласну прокуратуру. Розгляд справи відкладено на 20.10.2020.

Ухвалою суду від 20.10.2020 закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначено на 09.11.2020.

09.11.2020 розгляд справи відкладено на 17.11.2020.

17.11.2020 розгляд справи відкладено на 24.11.2020.

Позивач та представник відповідача до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце Приймаючи до уваги приписи частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить копія паспорту громадянина України НОМЕР_1 .

З копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 вбачається, що з 01 вересня 2003 року позивач працювала на посаді слідчого прокуратури Кіровського району м. Макіївки, з 14 березня 2011 року на посаді помічника прокурора Кіровського району м. Макіївки, з 06 червня 2012 року прокурором прокуратури Кіровського району м. Макіївки, з 13 травня 2015 року прокурором прокуратури Волноваського району.

30 червня 2015 року наказом прокуратури Донецької області №830-к, керуючись ст. 16 Закону України «Про прокуратуру», частиною 3 статті 4 Закону України «Про очищення влади» юриста 2 класу ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора прокуратури Волноваського району прокуратури Донецької області у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України

Зазначені обставини встановлені в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2020 у справі № 805/3984/15-а, яке залишене без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020, і підтверджуються матеріалами справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року в справі №805/3984/15-а позов ОСОБА_1 до Прокуратури Донецької області про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Прокуратури Донецької області (місцезнаходження: вул. Університетська, буд. 6, м. Маріуполь, Донецька область, 87500, ідентифікаційний код юридичної особи 25707002) №830-к від 30 червня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) з посади прокурора прокуратури Волноваського району прокуратури Донецької області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора прокуратури Волноваського району прокуратури Донецької області з 30 червня 2015 року. Звернуто рішення суду до негайного виконання в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 .

30.06.2020 позивач звернулася до Прокуратури Донецької області із заявою, в якій просила надати інформацію з приводу виконання Прокуратурою Донецької області рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2020.

Листом від 27.07.2020 №11-2125-20 Прокуратура Донецької області повідомила ОСОБА_1 що посада прокурора прокуратури Волноваського району Донецької області, на якій її поновлено судом, у структурі та штатному розписі прокуратури Донецької області відсутня. Для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №805/3984/15-а прокуратура Донецької області пропонує прибути до відділу роботи з кадрами прокуратури Донецької області, яке розташоване у м.Маріуполі.

Наказом Прокуратури Донецької області від 31.07.2020 №784-к скасовано наказ прокурора Донецької області від 30.06.2015 №830-к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора прокуратури Волноваського району Донецької області у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до п.7-2 ст.36 КЗпП України та поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора прокуратури Волноваського району Донецької області з 30.06.2015.

Відповідачем надано довідку-розрахунок середнього заробітку від 23.11.2020 №21-85-136 в якій зазначено, що середньоденна заробітна плата позивачки за період квітень-травень 2015 року (останні два місяця що передували звільненню) складала 234,25 грн.; середньомісячна заробітна плата за період квітень-травень 2015 року складала 4567,87 грн.

Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичної кваліфікації, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частинами 1 та 7 ст. 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Приписами ст. 236 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Стаття 236 Кодексу законі про працю України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок. Зазначений обов`язок не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

У пункті 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

У постанові від 12.06.2019 у справі № 826/18436/16 Верховний Суд зазначив, що наведений обов`язок виплатити поновленій на посаді особі середнього заробітку за час вимушеного прогулу не залежить від обставин та причин невиконання судового рішення про поновлення такої особи на посаді.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Отже посилання на те, що посада першого заступника прокурора Донецької області не була вакантною не впливає на вирішення питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення.

Суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2020 у справі № 805/3984/15-а про поновлення позивача на посаді фактично виконане лише 31.07.2020, суд вважає, що у позивачки наявне право на середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі відповідно до ст. 236 КЗпП України з 30.03.2020 по 31.07.2020.

Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які неведені в постанові від 08.11.2019 у справі № 813/5952/15 і в постанові від 30.01.2019 у справі № 808/1271/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 25.07.2018 у справі № 552/3404/17 зазначив, що положення статті 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування. Отже, вимога про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду є спором про оплату праці, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 233 КЗпП України.

Водночас, суд зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2020 року в справі №805/3984/15-а прийнято в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Копія цього рішення надійшла до відповідача лише 06 квітня 2020 року. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що першим днем протиправної бездіяльності останнього слід вважати 06 квітня 2020 року.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100), установлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Середньоденна заробітна плата позивача відповідно до довідки-розрахунку середнього заробітку становить 234,25 грн.

У періоді починаючи з 06.04.2020 (включно) по 31.07.2020 - 79 робочих днів.

Отже, середньоденна заробітна плата за час затримки виконання рішення суду за вказаний період складає 18505,75 грн (234,25 х 79).

Суд зазначає, що при розрахунку середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду не підлягають застосуванню приписи абзацу другого п. 8 Порядку № 100, оскільки в межах спірних правовідносин не використовується така розрахункова величина як «середня місячна» заробітна плата. У постанові від 30.01.2019 у справі № 808/1271/18 Верховний Суд зазначив, що здійснення такого розрахунку виходячи з кількості робочих днів відповідає приписам абзацу першого пункту 8 Порядку №100.

Також суд ураховує висновки Верховного Суду в постанові від 01.03.2018 у справі № 818/149/17, за якими виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу та Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Донецької обласної прокуратури середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 80, 90, 132-139, 143, 241-246, 250, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Донецької обласної прокуратури (вул.Університетська, 6, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити повністю.

Стягнути з Донецької обласної прокуратури (вул.Університетська, 6, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в сумі 18 505 (вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ять) гривень 75 копійок.

Стягнути з Донецької обласної прокуратури (вул.Університетська, 6, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Повне рішення суду складене 30 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.Г. Аляб`єв