Справа № 599/1919/20
Суддя: Чорна В. Г.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 599/1919/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі головуючої судді Чорної В. Г., при секретарі Грицай О.П., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в місті Зборові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Годовського Мар`яна Романовича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів, оскаржуючи постанову серії ЕАМ № 3108140 від 09.09.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.09.2020 року на а/д Київ-Чоп, керував транспортним засобом, автомобілем марки Volvo модель FH 12, спеціалізований вантажний сідловий тягач, д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-самоскидом марки ПР модель Janmil NW1S д.н.з. НОМЕР_2 , яким, за припущеннями поліцейського, перевозив вантаж з повною фактичною масою 41080 кг чим порушив п. 22.5 ПДР - Порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами».

Позивач заперечує факт вчинення адміністративного правопорушення та зазначає, що рухався вантажним транспортним засобом, що був у технічно справному стані, відповідав правилам, нормативам і стандартам, уважно стежив за дорожньою обстановкою і не порушував правил дорожнього руху України. Зазначає, що поліцейський УПП у Львівській області у порушення п.10 Розділу III Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, не маючи у своєму розпорядженні жодних доказів, не вірно оцінив обстановку та прийняв незаконне рішення, яке явно не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Вважає оскаржувану постанову незаконною, такою, оскільки твердження поліцейського про те, що позивач перевозив вантаж з повною фактичною масою 41080 кг, чим порушив п. 22.5 ПДР є ніщо інше як припущення, а висновок про наявність у його діях порушення п.22.5 ПДР України не вмотивований і не обґрунтований. Просить оскаржувану постанову скасувати, так як правопорушення не вчиняв, а провадження по справі закрити, стягнути з відповідача судові витрати.

Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Зборівського районного суду Тернопільської області відкрито спрощене позовне провадження, якою надано відповідачам пятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвала про відкриття провадження вручена відповідачам 28 вересня 2020 року.

Відзив на позовну заяву надійшов на адресу суду 08 жовтня 2020 року. Відповідач Головне Управління Національної поліції у Львівській області з вказаними позовними вимогами не погоджується та вказав, що відповідно до матеріалів, складених працівниками Державної служби з безпеки на транспорті, які додав до матеріалів справи, позивач 09.09.2020 року надавав послуги з перевезення вантажу транспортним засобом марки Volvo модель FH 12 д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом марки ПР модель Janmil NW1S д.н.з. НОМЕР_2 , повна фактична маса якого становила 41080 кг.

Згідно зі вимогами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно- правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично- дорожній мережі.

Тобто, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив вантаж, який перевищує нормативно-встановлені параметри (габарити), без погодження з органами Національної поліції України.

Стосовно того, що інспектор не вказав в оскаржуваній постанові марку, модель, державний номерний знак сідлового тягача, зазначив, що відповідно до рапорту ОСОБА_2 від 09.09.2020, що додається, під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3108140 від 09.09.2020 щодо ОСОБА_1 ним допущено помилку, тому просить вважати за правильне: транспортний засіб марки Volvo модель FH 12 д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом марки ПР модель Janmil NW1S д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначає, що аргументи позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно.

Відповідь на відзив надійшла 27 жовтня 2020 року. Зі змісту якого позивач вважає недопустимим доказом рапорт ОСОБА_2 від 09.09.2020 року, під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 , яким виправлено допущено помилку в постанові про притягнення до адмінвідповідальності позивача, а саме уточнено повністю інформацію про марку, модель і номерний знак вантажного автомобіля та сідлового тягача. Звертає увагу, що рапорт патрульного поліцейського не є складовою постанови про накладення адміністративного стягнення. На підставі рапорту не можна притягнути особу до адміністративної відповідальності, або вносити зміни до складеної постанови про накладення адміністративного стягнення. КУпАП не передбачено можливості внесення до постанови змін за допомогою складення поліцейським рапорту, чи будь-якого іншого внутрішнього службового документа. Крім цього, наданий суду рапорт не містить даних про його реєстрацію в підрозділі поліції, а тому викликає сумнів про дату та місце його складення, оскільки відсутній штамп встановленого зразка із відміткою про реєстраційний номер та дату реєстрації. У постанові також відсутні відомості про наявність такого рапорту, що додатково підтверджує те, що на час винесення постанови вказаний рапорт не враховувався особою, яка вирішувала справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на відсутність відомостей про реєстрацію наданого до матеріалів справи № 599/1919/20 рапорту поліцейського, старшого сержанта поліції, 1 батальйону, 4 роти УПП у Львівській області Годовського Мар`яна Романовича, такий документ не може вважатись допустимим доказом у справі. А обґрунтування законності постанови про адміністративне порушення недопустимими доказами не узгоджуються із приписами законодавства. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може розглядатися як беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова не відповідає вимогам 3 ст. 283 КпАП України, оскільки відсутні будь-які дані про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Жодних доказів відеофіксації правопорушення відповідачем до суду не надано. Відповідачем не надано відеозапис з нагрудних бодікамер працівників поліції, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано жодних достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З приводу доданих до відзиву документів, позивач зазначає, що в пункті 5 Постанови (суть і обставини правопорушення) не зазначено про зважування транспортного засобу та технічні засоби, які підтверджують факт його зважування і перевищення відповідних нормативів передбачених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України. В пункті 7 оскаржуваної Постанови не зазначено про документи, які додаються до Постанови на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, що не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Вказує , що поліцейським всупереч ст. 283 КУпАП не виконано вимоги закону щодо збирання доказів, фіксування доказами адміністративного порушення, доведення складу та події адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, що є прямим порушенням ст. 7 КУпАП.

Для спростування доводів позивача у відповіді на відзив, пояснення від відповідачів не надходили.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону №1 УПП у Львівській області ДПП Годовським Маряном Романовичем 09 вересня 2020 року прийнято постанову серії ЕАМ №3108140 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.132 КУпАП і накладено штраф у розмірі 510 грн.(а.с.10).

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало те, що 09 вересня 2020 року на а/д 530 км. М-06 Київ-Чоп позивач керував транспортним з напівпречепом повна фактична маса якого складає 34500 кг перевозив вантаж з повною фактичною масою 41080 кг, чим порушив п.22.5 ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Джерела права та докази, застосовані судом.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 132-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно з пунктом 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 г, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі -18 т, строєні 24т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.

Згідно з ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем надано відзив по справі, як доказ того, що позивач керував транспортним засобом марки Volvo модель FH 12, спеціалізований вантажний сідловий тягач, д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-самоскидом марки ПР модель Janmil NW1S д.н.з. НОМЕР_2 , долучено розрахунок №332/041 від 09.09.2020 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно даних якого розраховано плату за проїзд, де загальна маса транспортного засобу вказано 41,08 т, згідно акта від 09.09.2020 року №047511. Крім цього, згідно із долучених до відзиву документів складених працівниками Державної служби безпеки на транспорті вага транспортного засобу марки Volvo модель FH 12, спеціалізований вантажний сідловий тягач, д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-самоскидом марки ПР модель Janmil NW1S д.н.з. НОМЕР_2 становить 41080 т.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із досліджених матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно керував транспортним засобом марки Volvo модель FH 12, спеціалізований вантажний сідловий тягач, д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом-самоскидом марки ПР модель Janmil NW1S д.н.з. НОМЕР_2 , фактична вага якого 41080 т, за що державою нараховано плату. Проте, суд приймає також до уваги, що правопорушення не призвело до будь-яких наслідків, суспільної небезпечності не становить.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Судом враховано, що в діях позивача формально міститься порушення ПДР України, яке не призвело до будь-яких негативних наслідків, тому, вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та скасувати постанову про накладення адміністративного штрафу, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77, 79, 91,243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково. Скасувати постанову серії ЕАМ № 3108140 від 09.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Повний текст рішення складено 01 грудня 2020 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В. Г.