Справа № 440/6372/20
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/6372/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" про:

- визнання протиправною та скасування постанови від 09.09.2020 про відкриття виконавчого провадження №6298779;

- скасування постанови від 09.09.2020 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження;

- скасування постанови від 09.09.2020 про стягнення з боржника основної винагороди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, діяльність якого поширюється на м. Київ, були відсутні правові підстави для прийняття до виконання виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження щодо стягнення коштів з фізичної особи яка проживає у с. Михайлики, Козельщинського району, Полтавської області.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.11.2020 позовну заяву залишено без руху.

19.11.2020 від позивача надійшли матеріали, якими останній усунув недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 09.11.2020.

Ухвалою суду від 23.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 02.12.2020.

У відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду електронною поштою 01.12.2020, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що фактичне місце проживання особи може відрізнятися від зареєстрованого у встановленому законом порядку. Проте, ні стягувач, ні виконавець не можуть зобов`язати боржника зареєструвати чи перереєструвати адресу його місця проживання у разі розбіжностей між фактичною та зареєстрованою адресами. Положення Закону України "Про виконавче провадження" щодо відомостей про "місце проживання", "місце перебування" чи "місцезнаходження" особи не можна тлумачити виключно як вказівку на зареєстроване місце проживання, адже в цьому Законі застосовуються всі три окремих поняття. Тобто, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання. У виконавчому написі нотаріуса №21923 від 01.09.2020 місцем проживання ОСОБА_1 вказано АДРЕСА_1 . Таким чином, оскільки до приватного виконавця надійшов виконавчий документ, а саме, виконавчий напис нотаріуса №21923 від 01.09.2020, у якому зазначено, що боржник проживає у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з його пред`явленням не за місцем виконання.

В судове засідання 02.12.2020 позивач, відповідач та третя особа не з`явилися, будучи належно повідомленими про дату, час та місце його проведення.

Позивач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач та третя особа про причини неявки письмово суд не повідомили.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, враховуючи, що немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

30.07.2020, ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис №21923, яким звернуто стягнення з гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , який є боржником за кредитним договором 565507-А від 23.05.2019, укладеним з ТОВ "СС Лоун", ідентифікаційний код юридичної особи 40071779, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором № від 29.08.2020 є ТОВ "Фінфорс", ідентифікаційний код юридичної особи 41717584, місцезнаходження: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, вул. 19/3, корпус 2, офіс 9, реквізити: № НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, заборгованість за кредитним договором 565507-А від 23.05.2019; загальна сума, що підлягає стягненню - 5987,50 грн.

На адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. надійшла заява ТОВ "Фінфорс" від 07.09.2020 вих.№б/н про примусове виконання рішення - виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 01.09.2020 №21923.

У вказаній заяві товариство просило виконавця:

- відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. від 01.09.2020 №21923 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 5987,50 грн;

- у випадку встановлення доходу боржника, яким є: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника;

- документи виконавчого провадження надсилати стягувачеві за адресою для листування: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 19/3, корпус 2, офіс 9;

- грошові суми, стягнуті з боржника перераховувати за наступними реквізитами: отримувач - ТОВ "Фінфорс", 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 19/36, корпус 2, офіс 9, , № НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, фактична адреса: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 19/36, корпус 2, офіс 9, призначення платежу - стягнення заборгованості за виконавчим написом №21923 від 01.09.2020, боржник: ОСОБА_1 .

При цьому, у вказаній заяві товариство також зазначило окремо адресу реєстрації боржника - АДРЕСА_2 , та адресу фактичного місця проживання боржника: АДРЕСА_3 .

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. розглянуто заяву ТОВ "Фінфорс" від 07.09.2020 вих.№б/н про примусове виконання рішення та керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62988779 від 09.09.2020, якою також стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 598,75 грн.

Далі, приватним виконавцем винесено постанову від 09.09.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено загальну сум мінімальних витрат у розмірі 300 грн, а також постанову від 09.09.2020 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 598,75 грн.

Не погодившись з винесеними приватним виконавцем постановами, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону №1404-VIII.

Так, згідно із пунктом 3 частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

У свою чергу, згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1404-VIII місцем виконання рішення є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Отже, виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VIII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника.

Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Як підтверджується матеріалами справи, виконавчим округом відповідача у справі є саме місто Київ.

Тобто, приватний виконавець Дорошкевич В.Л. має право здійснювати дії, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження, у територіальних межах саме м. Києва, що є можливим у випадку, якщо місцем проживання або місцезнаходженням боржника є м. Київ або ж майно боржника знаходиться у м. Києві.

Відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Місце виконання рішення згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5, визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону №1404-VIII.

Частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За змістом статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що вказаними приписами визначені вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, що визначальними для відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем є вчинення таких дій щодо боржника який проживає в межах його виконавчого округу або знаходження майна боржника в межах цього ж виконавчого округу.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що позивач зареєстрований за адресою: с. Михайлики, Козельщинський район, Полтавська область. Таке місце реєстрації позивача вказано в його паспорті, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

В свою чергу, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. має право на ведення незалежної професійної діяльності виключно у виконавчому окрузі м. Києва, що учасниками справи не заперечується.

Приймаючи виконавчий напис до виконання, відповідач виходила з того, що адресою боржника є зазначена у виконавчому написі нотаріуса та у заяві стягувача про примусове виконання рішення адреса фактичного проживання боржника: АДРЕСА_3 , не зважаючи на вказану у цих же документах зареєстровану адресу місця проживання боржника у Полтавській області, Козельщинський район, с. Михайлики.

Разом з тим, суд зауважує, що сам кредитний договір №565507-А від 23.05.2019, про звернення стягнення за яким вчинено виконавчий напис, містить виключно таку адресу реєстрації та місця проживання позичальника ОСОБА_1 , як АДРЕСА_4 .

Таким чином, адреса проживання позивача у м. Києві зазначена лише у виконавчому написі та заяві стягувача про примусове виконання рішення, жоден інший документ в матеріалах виконавчого провадження не вказує на можливе місце проживання позивача саме в місті Києві на момент подання заяви про примусове виконання виконавчого напису.

Згідно з частинами 1, 2, 6 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За приписами Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.

Частиною 3 статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

На думку суду, застосоване у Законі №1404-VIII словосполучення "місце проживання, перебування боржника-фізичної особи" означає саме місце проживання, перебування фізичної особи у розумінні Цивільного кодексу України та Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". При цьому, зазначена у виконавчому написі адреса місця проживання боржника, з урахуванням вищевикладеного, не є його офіційною адресою місця проживання, оскільки виконавчий напис не відноситься до переліку документів, які визначені Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Таким чином, суд дійшов висновку, що у разі пред`явлення виконавчого документа не за зареєстрованим місцем проживання боржника, стягувачем до заяви мали бути приєднані підтверджуючі документи, що дають змогу достовірно встановити, що боржник проживає, перебуває за адресою, зазначеною як місце проживання.

На переконання суду, на момент відкриття спірного виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. не володіла достовірною інформацією про фактичне місце проживання боржника за вказаною у виконавчому написі адресою саме у м. Києві та в подальшому не вжила жодних заходів щодо перевірки цієї інформації, оскільки у неї були наявні всі підстави для цього, виходячи з документів виконавчого провадження.

Натомість, матеріалами даної справи підтверджується, що позивач має зареєстроване місце проживання, за яким дійсно мешкає поза межами виконавчого округу міста Києва.

За відсутності доказів того, що боржник офіційно проживає у місті Києві, відповідач повинна була повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII.

Це означає, що відповідачем не додержано вимоги статті 24 Закону №1404-VIII та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходження його майна, а в іншому виконавчому окрузі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не з`ясовано обставини, визначені частиною 2 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII щодо встановлення місця фактичного проживання боржника чи місця його перебування, та, як наслідок, протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62988779 від 09.09.2020.

Отже, вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Поряд з цим, суд зауважує, що у спірних відносинах права позивача порушені також рішенням приватного виконавця у формі постанови від 09.09.2020 про стягнення з боржника основної винагороди та у формі постанови від 09.09.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного, суд, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, вважає за доцільне визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни від 09.09.2020 про стягнення з боржника основної винагороди та постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни від 09.09.2020 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи наведені вище норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1681,60 грн, і суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сума судових витрат, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок приватного виконавця складає 1681,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф. 71-А, м. Київ, 02002), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" (Новопечерський провулок, буд. 19/3, корпус 2, офіс 9, м. Київ, ідентифікаційний код 41717584) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №62988779 від 09 вересня 2020 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 09 вересня 2020 ВП№62988779.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про стягнення з боржника основної винагороди від 09 вересня 2020 ВП№62988779.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф. 71-А, м. Київ, 02002) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681,60 грн (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва