Справа № 640/18840/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м. Київ № 640/18840/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Авіакрансервіс»
до Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакрансервіс» (далі також - позивач, ТОВ «Авіакрансервіс», Товариство) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 31.05.2019 №2 і №2.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю та необґрунтованістю висновків акта ГУ ДФС у м. Києві від 03.05.2019 №299/26-15-14-02-04/40528544 про результати проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Авіакрансервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні господарських відносин з ТОВ «Централ Профешінал Груп» () за жовтень2016 року, ТОВ «Калісто Інтел» () за січень 2017 року, що покладені в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Позивач стверджує, що між ТОВ «Авіакрансервіс» і контрагентами-постачальниками матеріалів - ТОВ «Централ Профешінал Груп», ТОВ «Калісто Інтел» були вчинені реальні господарські операції, які оформлені необхідними та належним чином складеними первинними та розрахунковими документами, а їх результати відображені у бухгалтерському обліку. При цьому, ТОВ «Авіакрансервіс» понесло реальні витрати на придбання таких товарів. Такі придбані товари були використані позивачем в рамках виконаних ним на замовлення третіх осіб робіт з ремонту та технічного обслуговування баштових кранів, що відповідає основному напрямку діяльності ТОВ «Авіакрансервіс».

В ході проведеної перевірки контролюючий орган не встановив дефектів в оформленні первинних документів по господарських операціях та фактів не реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних ТОВ «Централ Профешінал Груп» і ТОВ «Калісто Інтел» на адресу позивача податкових накладних.

З огляду на наведене позивач вважає, що у нього наявні законні підстави для формування показників податкового кредиту та витрат за рахунок господарських операцій з ТОВ «Централ Профешінал Груп» і ТОВ «Калісто Інтел».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/18840/19 за вказаним позовом та дану справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву з додатковими матеріалами (а саме: роздруківкою тексту вироку Печерського районного суду м. Києва від 17.08.2017 у справі №757/33900/17-к, роздруківками облікових карток суб?єкта фіктивного підприємництва з автоматизованої інформаційної системи органу ДФС).

Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що за наслідками проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Авіакрансервіс», результати якої оформлено актом від 03.05.2019 №299/26-15-14-02-04/40528544, виявлено заниження позивачем задекларованих до сплати до державного бюджету сум податку на прибуток і податку на додану вартість за звітні періоди 2016 і 2017 років. А саме контролюючим органом встановлено не включення Товариством до складу доходу за вказані звітні періоди вартості безоплатно отриманих товарів на загальну суму 429 360 грн. та одночасно відображення в бухгалтерському та податковому обліку результатів по фінансово-господарських операціях з постачальником товарів - ТОВ «Централ Профешінал Груп» і ТОВ «Калісто Інтел». Як було з?ясовано в ході проведення документальної перевірки відносно названих контрагентів позивача в автоматизованій базі даних органу ДФС заведено картки суб?єкта фіктивного підприємництва. В рамках кримінального провадження №0000028 від 13.05.2017 було допитано ОСОБА_1 , який повідомив про реєстрацію ТОВ «Централ Профешінал Груп» без його відома, згоди та з відсутності мети зайняття фінансово-господарською діяльністю. Також за даними з Єдиного державного реєстру судових рішень контролюючий орган встановив, що ТОВ «Калісто Інтел» є фігурантом у кримінальному проваджені, відкритого за фактом фіктивного підприємництва. За наслідками розгляду матеріалів цього кримінального провадження по суті районним судом був ухвалений вирок. З огляду на наведене та інші зафіксовані в тексті акта перевірки обставини перевіряючі дійшли висновків про нереальність відображених у бухгалтерських документах і податковій звітності ТОВ «Авіакрансервіс» господарських операцій. Такі висновки акта перевірки, що покладені в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень, відповідач вважає законними та обґрунтованими.

За наслідком отримання від відповідача копії такого відзиву представник позивача подав до канцелярії суду відповідь на відзив, де акцентував увагу на тому, що вирок Печерського районного суду м. Києва від 17.08.2017 у справі №757/33900/17-к винесено відносно іншої фізичної особи (а саме, - ОСОБА_2 ), ніж та яка діяла від імені ТОВ «Калісто Інтел» як керівник ( ОСОБА_3 ) на період господарських відносин з ТОВ «Авіакрансервіс». Також представник позивача вважає, що відповідач не подав до суду жодних належних документальних доказів на підтвердження обставин відсутності у контрагентів ТОВ «Авіакрансервіс» реальної можливості вчинити операції з поставки товарів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Упродовж періоду з 19.04.2019 по 23.04.2019 ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Авіакрансервіс» з питань дотримання ним вимог податкового законодавства під час здійснення господарських відносинах з відносин з ТОВ «Централ Профешінал Груп» () за жовтень2016 року, ТОВ «Калісто Інтел» () за січень 2017 року, при визначенні показників декларації з податку на додану вартість та за 2016 - 2017 роки показників фінансової звітності з їх відображення декларації з податку на прибуток підприємства. За результатом такої перевірки був складений акт від 03.05.2019 №299/26-15-14-02-04/40528544 (далі - акт перевірки).

Згідно розд. ІV «Висновок» цього акта перевірки перевіряючим встановлені порушення позивачем наступних норм податкового законодавства:

- п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2016 рік на суму 21 842 грн. та з 2017 рік - 55 443 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що полягає у заниженні позивачем податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету, всього на загальну суму 71 560 грн. (в т.ч. за періоди жовтень 2016 року - 20 224 грн., січень 2017 року - 51 336 грн.).

За змістом розд. ІІІ «Описова частина» акта перевірки такі висновки контролюючого органу були мотивовані наступним: встановлено наявність фінансово-господарських взаємовідносин між ТОВ «Авіакрансервіс» і наступними суб?єктами господарювання:

- ТОВ «Централ Профешінал Груп», , - з придбання товарно-матеріальних цінностей, що оформлені видатковою накладною №3102 від 31.10.2016 на суму 121 344 грн. (в т.ч. ПДВ). Вказана видаткова накладна від імені постачальника була підписана директором ОСОБА_1 ;

- ТОВ «Калісто Інтел», , - з придбання товарно-матеріальних цінностей, що оформлені видатковими накладними №134 від 16.01.2017 на суму 22 032 грн. (в т.ч. ПДВ), №138 від 16.01.2017 на суму 285 984 грн. (в т.ч. ПДВ). Вказані видаткові накладні від імені постачальника були підписані директором ОСОБА_3 .

Поряд з цим, в тексті акта перевірки зазначено про отримання перевірючим податкової інформації щодо названих контрагентах ТОВ «Авіакрансервіс», що свідчить про неможливість вчинення ними господарських операцій з останнім, а саме:

- інформація про періоди подання товариствами останньої податкової звітності з податку на додану вартість (а саме: ТОВ «Централ Профешінал Груп» - за грудень 2016 року, ТОВ «Калісто Інтел» - за січень 2017 року);

- інформація з Єдиного реєстру податкових накладних щодо придбання ТОВ «Централ Профешінал Груп» у 2016 році різних груп товарів (при цьому, в тексті акта перевірки вичерпний перелік номенклатур таких товарів не наведено);

- інформації про наявність в ІС «Податковий блок» по ТОВ «Централ Профешінал Груп» картки суб?єкта фіктивного підприємництва від 26.05.2017. Зокрема в тексті цієї картки зафіксовано, що підприємство зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників. В рамках кримінального провадження №0000028 від13.05.2017 допитано ОСОБА_1 , який повідомив про реєстрацію підприємства без його відома, зголи та без мети зайняття фінансово-господарською діяльністю;

- текст розміщеного в Єдиному державному реєстрі судових рішень вироку районного суду у справі №757/33900/17-к, ухваленого за наслідками розгляду матеріалів кримінального провадження, відкритого за фактом фіктивного підприємництва (придбання та перереєстрації в органах державної реєстрації ТОВ «Калісто Інтел»). Таким вироком районного суду обвинувачену фізичну особу було визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України.

У зв?язку з такою інформацією працівник ГУ ДФС у м. Києві дійшов висновку про нереальність відображених у первинних документах та у бухгалтерському/податковому обліку ТОВ «Авіакрансервіс» операцій з ТОВ «Централ Профешінал Груп» і ТОВ «Калісто Інтел». При цьому, перевіряючий зазначив, що оприбутковані ТОВ «Авіакрансервіс» товари в дійсності були отримані від інших невідомих постачальників безоплатно.

Не погоджуючись із такими висновками акта перевірки ТОВ «Авіакрансервіс» надіслало на адресу Головного управління письмові заперечення вих. №49 від 14.05.2019.

Своїм листом від 28.05.2019 №99359/10/26-15-14-02-04 ГУ ДФС у м. Києві повідомило позивача про залишення його заперечень без задоволення, а висновків акта перевірки - без змін.

31.05.2019 ГУ ДФС у м. Києві на підставі цього акта перевірки прийняло оспорювані податкові повідомлення-рішення форми «Р»:

- №2, яким збільшило позивачу до сплати суму грошового зобов?язання з податку на прибуток на 96 606 грн. (з них за податковим зобов?язанням - 77 285 грн., за штрафними санкціями - 19 321 грн.);

- за №2, яким збільшило позивачу до сплати суму грошового зобов?язання з податку на додану вартість на 89 450 грн. (з них за податковим зобов?язанням - 71 560 грн., за штрафними санкціями - 17 890 грн.).

Товариство оскаржили вказані податкові повідомлення-рішення у в досудовому порядку. За наслідками розгляду скарги платника ДФС України було прийнято рішення від 12.08.2019, якими таку скаргу залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

В подальшому, вважаючи податкові повідомлення-рішення від 31.05.2019 протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, у редакції Закону України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Тобто, починаючи з 1 січня 2015 року податок на прибуток розраховується виходячи із бухгалтерського фінансового результату (як різниці між отриманими підприємством доходами та понесеними ним витратами протягом звітного періоду) за національними положеннями (стандартів) бухгалтерського обліку (далі по тексту - НП(С)БО) чи міжнародними стандартами фінансової звітності (далі по тексту - МСФЗ), відкоригованого на різниці, передбачені ПК України (як то амортизаційні різниці, різниці, які виникають при формуванні резервів (забезпечень), різниці, які виникають під час здійснення фінансових операцій).

Порядок формування доходів і витрат в бухгалтерському обліку регулюється Положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» та 16 «Витрати», що затверджені наказами Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та від 31.12.1999 №318.

Зокрема, за змістом п. 5 і 7 П(с)БО 15 дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

Згідно з п. 5 - 7 цього П(С)БО 16 витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Зокрема, п. 11, 12 і 15 ПБО 16 визначено склад собівартості продукції, робіт і послуг, а також порядок формування загальновиробничих витрат. Так, собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Зокрема, до складу прямих матеріальних витрат включається вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат (п. 12 П(С)БО 16).

Поряд з цим, за змістом норм п.п. 200.1, 200.4 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

У свою чергу, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, абз. «б» п. 185.1 ст. 185, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 ПК України, «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг (тобто, в розумінні пп. 14.1.185 п. 14.1 ст. 14 цього ж Кодексу, будь-яка операція, що не є постачанням товарів), місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Водночас в силу норм п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV(далі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до ст. 1 цього Закону в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а «господарська операція» - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У свою чергу, згідно ч. 3 ст. 9 цього Закону інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на рахунках бухгалтерського обліку.

Зі змісту наведених норм права можна дійти висновків про те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат і податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Тобто, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Дані висновки суду не суперечать правовій позиції Верховного Суду, що була сформована ним у тексті постанов від 19.03.2019 у справі №826/9534/17, від 26.02.2019 у справі №826/1536/18, від 11.12.2018 у справі №804/6942/16 за наслідками проведення правового аналізу норм ПК України та Закону №996-ХIV. Зокрема, Верховний Суд відзначив те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Дослідивши наявні у справі матеріали та зі змісту позовної заяви суд встановив, що у перевіряємий період ТОВ «Авіакрансервіс» здійснювало господарську діяльність з виконання робіт щодо доставки, монтажу, налагодження та введення в експлуатацію, ремонту вантажопідіймальних (баштових) кранів.

За змістом додатку 1 до акта перевірки (Довідка про загальну інформацію щодо платника податків та його діяльність за 2016 і 2017 роки) станом на 01.10.2016 чисельність працюючих на ТОВ «Авіакрансервіс» становила 54 особи.

31.10.2016 між ТОВ «Авіакрансервіс» (як покупцем), в особі директора ОСОБА_4 , та ТОВ «Центр Профешінал Груп» (як постачальником), в особі директора ОСОБА_1 , укладено договір поставки №31/10-1. За умовами цього договору постачальник зобов`язується доставляти і передавати на умовах та у встановлені даним договором строки товар, а покупець зобов?язується приймати товар у власність і оплачувати його на умовах даного договору. Асортимент, загальна кількість товару, його ціна визначаються у рахунках на оплату, а також у видаткових накладних.

Вартість тари, упаковки та маркування включено в ціну товару.

Датою поставки товару вважається дата зазначена у видаткових накладних. Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Поставка товару здійснюється власними силами покупця. Постачальник на підставі отриманого та узгодженого сторонами замовлення (останнє може проводитися шляхом листування, телефонограмою, телефонним або факсимільним зв?язком, на електронну пошту або в усній формі через представника постачальника) виставляє покупцю на оплату рахунок по факсу (по електронній пошті або через представника). Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами оформленої належним чином видаткової накладної на товар в пункту доставки.

Розрахунки за товару здійснюються покупцем в національній валюті, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах відстрочки платежу.

Строк дії договору встановлено до 31.12.2016, договір починає діяти з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками.

Окрім того, 16.01.2017 між ТОВ «Авіакрансервіс» (як покупцем), в особі директора ОСОБА_4 , та ТОВ «Калісто Інтел» (як постачальником), в особі директора ОСОБА_3 , укладено договір поставки №16/01-1. За умовами цього договору постачальник зобов`язується доставляти і передавати на умовах та у встановлені даним договором строки товар, а покупець зобов?язується приймати товар у власність і оплачувати його на умовах даного договору. Асортимент, загальна кількість товару, його ціна визначаються у рахунках на оплату, а також у видаткових накладних.

Вартість тари, упаковки та маркування включено в ціну товару.

Датою поставки товару вважається дата зазначена у видаткових накладних. Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Поставка товару здійснюється на умовах самовивозу (тобто, поставка товару здійснюється власними силами покупця). Постачальник на підставі отриманого та узгодженого сторонами замовлення виставляє покупцю на оплату рахунок по факсу (по електронній пошті або через представника). Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами оформленої належним чином видаткової накладної на товар в пункту доставки.

Розрахунки за товару здійснюються покупцем в національній валюті, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах відстрочки платежу.

Строк дії договору встановлено до 31.12.2017, договір починає діяти з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками.

В тексті позовної заяви директор ОСОБА_4 пояснив, що ТОВ «Авіакрансервіс» придбало у ТОВ «Централ Профешінал Груп» і ТОВ ТОВ «Калісто Інтел» відповідно до укладених договорів поставок комплектуючі до баштового крану (блочок грузовий, анкер одноразовий, диски тормозні, домкрат, роліки в асортименті, проволоку). Товари в пункті доставки отримані безпосередньо ОСОБА_4 на підставі відповідних довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей та були перевезені власним та орендованими транспортними засобами. За наслідками здійснених взаєморозрахунків із постачальниками кредиторська/дебиторська заборгованість відсутня.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов`язань за вказаними договорами поставок позивач надав суду копії наступних документів: рахунків на оплату замовлення; видаткових накладних на поставки товарів - запчастин до баштового крану в асортименті; довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей; подорожніх листів службового легкового автомобіля разом з товарно-транспортними накладними; платіжних доручень ТОВ «Авіакрансервіс» з відомостями про перерахування на користь ТОВ «Централ Профешінал Груп», ТОВ «Калісто Інтел» безготівкових коштів в якості оплати за товари за відповідним рахунками на оплату; оригіналів банківських виписок з розрахункового рахунку ТОВ «Авіакрансервіс» за відповідні періоди 2016 і 2017 років; податкових накладних постачальників - ТОВ «Централ Профешінал Груп», ТОВ «Калісто Інтел» разом з витягами з Єдиного реєстру податкових накладних з відомостями про реєстрацію таких податкових накладних в цьому Реєстрі; оборотно-сальдових відомостей по рахунку бухгалтерського обліку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; наказів ТОВ «Авіакрансервіс» від 20.10.2016 №6 та від 15.11.2016 №8 з питань використання власного автомобіля директора ОСОБА_4 та орендованого автомобіля в господарській діяльності підприємства; свідоцтва про реєстрацію відповідного транспортного засобу (легкового автомобіля) за фізичною особою ОСОБА_4 ; нотаріально посвідченого договору оренди транспортного засобу від 15.11.2016, укладеного між ОСОБА_5 (як орендодавцем) і ТОВ «Авіакрансервіс» (як орендарем) щодо строкового платного користування автомобілем, разом з копіями акта прийому-передачі предмета оренди, страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Також з метою підтвердження своєї обачності при укладенні договору поставки з одним із контрагентів позивач подав до суду примірники копій отриманих від ТОВ «Калісто Інтел» установчих і реєстраційних документів, наказу про призначення ОСОБА_3 на посаду названого товариства з 01.12.2016, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що сформованої відносно ТОВ «Калісто Інтел» на дату, що передувала даті укладення договору поставки.

Крім того, у тексті поданої позовної заяви директор ОСОБА_4 пояснив, що отримані за договорами поставок товари в подальшому використані ТОВ «Авіакрансервіс» під час виконання ним ремонтних робіт баштових кранів, а також при виконанні робіт з монтажу баштового крану згідно письмових договорів укладених з третіми особами-замовниками.

Додатково на підтвердження наведених обставин позивач подав до суду наступні матеріали: копії договорів на обслуговування та експлуатацію баштового крану, договорів на монтаж баштового крану, - укладених між ТОВ «Авіакрансервіс» (як виконавцем) і суб?єктами господарювання (як замовниками) протягом другої половини 2016 року та в 2017 році, разом із первинною документацією до таких договорів; актів списання ТОВ «Авіакрансервіс» запасів у виробництво.

Дослідивши та проаналізувавши надані позивачем документи суд встановив, що договори, рахунки на оплату, видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні від імені постачальників підписували керівники ТОВ «Централ Профешінал Груп» і ТОВ «Калісто Інтел», а саме - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Суд вважає, що надані позивачем первинні документи оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій, засвідчують рух активів (коштів і товарно-матеріальних цінностей).

З наявних матеріалів справи чітко прослідковується наявність взаємозв`язку між витратами ТОВ «Авіакрансервіс» на придбання специфічних товарів і здійснюваними ним видами господарської діяльності (а саме, за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань такими основним видом діяльності Товариства за КВЕД є 33.12 ремонт та технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення).

Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Реєстру платників податку на додану вартість, доступ до якого наданий на офіційному сайті Державної податкової служби України (https://cabinet.tax.gov.ua/registers), та з тексту акта перевірки позивача суд встановив, що станом момент укладення договорів поставок та виписки податкових накладних за періоди жовтень 2016 року та січень 2017 року, контрагенти позивача (ТОВ «Централ Профешінал Груп» і ТОВ «Калісто Інтел») були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість.

Також згідно даних з Єдиного державного реєстру, одним із видів діяльності ТОВ «Централ Профешінал Груп», ТОВ «Калісто Інтел» є неспеціалізована оптова торгівля, оптова торгівля машинами та устаткованням або демонтаж (розбирання) машин і устатковання, а також діяльність з ремонту та технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення.

Проаналізувавши зміст акта перевірки суд дійшов висновку, що дійшов висновку в тексті цього акта не наведено відомостей, які в вказували на відсутність у ТОВ «Централ Профешінал Груп», ТОВ «Калісто Інтел» необхідних і достатніх адміністративних ресурсів (основних засобів, працівників), а також товарних запасів за відповідними номенклатурами для виконання операцій з поставок товарів на адресу позивача.

Разом з тим, в обґрунтування своїх висновків про безтоварність (нереальність) таких господарських операцій між позивачем і названими товариствами контролюючий орган посилався виключно на обставини проведення допиту в якості свідка ОСОБА_1 та ухвалення Печерським районним судом м. Києва вироку у справі №757/33900/17-к.

Надаючи оцінку обґрунтованості таких аргументів відповідача суд зазначає наступне.

За даними з Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що 17.08.2017 Печерським районним судом м. Києва за наслідками розгляду кримінального провадження за обвинуваченням фізичної особи ухвалено вирок у справі №757/33900/17-к. Даним вироком районного суду затверджено угоду від 06.02.2017 про визнання винуватості, визнав цю фізичну особу винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України та призначив останній покарання.

Ознайомившись з текстом цього вироку від 17.08.2017, суд встановив, що він ухвалений районним судом відносно іншої фізичної особи, ніж особа, яка приймала участь від імені ТОВ «Калісто Інтел» в розглядуваних господарських операціях, та щодо подій, що існували 1 грудня 2016 року, не стосується обставин вчинення господарських операцій з ТОВ «Авіакрансервіс» та відповідно не спростовує існування таких.

Що стосується посилання відповідача на відібрання у ОСОБА_1 (який значився директором ТОВ «Централ Профешінал Груп») свідчень про його непричетність створення та/або ведення фінансово-господарської діяльності від імені ТОВ «Централ Профешінал Груп», то наведена обставина відповідачем під час судового розгляду справи не була підтверджена жодними документальними доказами (в т.ч. безпосередньо копією протоколу допиту свідка, отриманою в офіційному порядку).

У контексті з цим суд зважає на норми ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї ж статті Кодексу).

Відповідно до ч. 6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також ч. 1 і 2 ст. 73 та ч. 2 ст. 74 зазначеного Кодексу визначено, що належними є саме докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У свою чергу ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В ході розгляду даної справи в суді відповідач не подав до суду документальні докази та не повідомив суд про факт існування вироків (ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності) районного суду, винесеного відносно керівників ТОВ «Централ Профешінал Груп», ТОВ «Калісто Інтел» та/або ТОВ «Авіакрансервіс» (а саме - осіб, які підписували договори та первинні документи за перевіряємими господарськими операціями), та яким би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб (зокрема, вчинення фіктивних (безтоварних) господарських операцій з метою надання (отримання) податкової вигоди при взаємовідносинах між позивачем і названими товариствами, фіктивність діяльності останніх у саме періоди господарських відносин з ТОВ «Авіакрансервіс», ухилення від сплати податків внаслідок вчинення безтоварних операцій).

У зв?язку з цим суд вважає, що відповідач під час судового розгляду справи не навів будь-яких переконливих доводів та не надав належних доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених між позивачем і контрагентами - ТОВ «Централ Профешінал Груп», ТОВ «Калісто Інтел» господарських операцій, та/або свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, та/або про наявність інших обставин що підтверджують недобросовісність позивача чи/або його контрагентів-постачальників, як платників податків, та виключають право позивача на облік витрат і формування податкового кредиту за наслідками спірних господарських операцій.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, зміст поданих представниками до справи матеріалів, суд приходить до висновку, що позивач надав суду відповідні належно оформлені первинні та розрахункові документи, які в сукупності з іншими доказами свідчать про факт вчинення господарських операцій з контрагентами - ТОВ «Централ Профешінал Груп», ТОВ «Калісто Інтел», натомість доводи контролюючого органу не знайшли свого документального підтвердження під час розгляду справи. Як наслідок суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків акта перевірки від 03.05.2019 №299/26-15-14-02-04/40528544 про заниження позивачем за перевіряємі періоди сум податків за результатами таких здійснених господарських операцій з названими контрагентами-постачальниками.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 30.09.2019 №6 підтверджено, що ТОВ «Авіакрансервіс» під час звернення до суду з вказаними позовом сплатило судовий збір у розмірі 2 791 грн. Відтак, враховуючи суть та розмір заявлених і фактично задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у сумі 2 790,84 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у м. Києві.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакрансервіс» (ідентифікаційний код 40528544, адреса місцезнаходження: 03134, м. Київ, вул. Якутська, 10) до Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39439980, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 31.05.2019 №2 і №2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакрансервіс» (ідентифікаційний код 40528544, адреса місцезнаходження: 03134, м. Київ, вул. Якутська, 10) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 790,84 грн. (дві тисячі сімсот дев?яносто гривень 84 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39439980, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок