Справа № 520/5656/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 р. № 520/5656/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Севастьяненко К.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Жукової О.С.,

представників позивача - Волкова І.М., Верещаки Н.В.,

представника відповідача - Богодущенко Л.О.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Слобожанської митниці Держмитслужби від 11.01.2020 року вих. №714-08-714-21/1-12/446 в поверненні майна яке належить ОСОБА_1 та зобов`язати Слобожанську митницю Держмитслужби повернути вилучене у ОСОБА_1 майно, жіночий одяг у кількості 17 одиниць, згідно опису зазначеного в протоколі про порушення митних правил № 2607/80700/18 від 27.10.2018;

- зобов`язати Слобожанську митницю Держмитслужби подати звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАСУ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з діями відповідача, які полягають у відмові в поверненні вилученого майна, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 12.11.2019 постанову Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2019, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, скасовано, а провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст.471 МК України закрито.

Ухвалою суду від 06.05.2020 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Представник відповідача надав відзив на позов в якому зазначив, що закриття справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 жодним чином не звільняє його від обов`язку щодо сплати митних платежів за товар, сумарна вартість якого перевищує визначені статтею 374 МК України обсяги, а тому у відповідача відсутні підстави для повернення майна яке належить позивачу. З цих підстав просить в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 03.09.2020 закрито підготовче засідання та прийнято рішення про розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовну заяву, просили її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 10.10.2019 Київським районним судом м. Харкова винесено постанову (справа №640/7621/19), згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 471 МК України та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700,00 грн.

Згідно резолютивної частини постанови суду від 10.10.2019, долю вилучених згідно з протоколом №2607/80700/18 від 27.10.2018 предметів порушення митних правил, а саме: десяти курток жіночих та чотирьох дублянок жіночих, вирішено у відповідності до норм Митного законодавства України.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12.11.2019 постанову Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2019 скасовано, а провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 471 МК України закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом також встановлено, на адвокатський запит адвоката Верещаки Н.В. від 08.01.2020 (вх.№191/12), Слобожанською митницею Держмитслужби надано відповідь за вих. №7.14-08-7.14-21/1-12/446 від 11.01.2020, згідно якої митниця, з посиланням на ст. 242, ч. 3 ст. 243, ст. 374 МК України, повідомила, що видача товарів, які були вилучені у ОСОБА_1 , можлива за умови дотримання останнім приписів пунктів 9.2, 9.8, 9.9 Порядку №627.

Судом встановлено, що товари були вилучені у ОСОБА_1 за протоколом 2607/80700/18 від 27.10.2018 у кількості 14 одиниць.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 374 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI (далі - МК України) передбачено, що товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно ч. 2 ст. 366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до ч. 4 цієї статті громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Згідно із ч. 5 ст. 366 МК України обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини п`ятої статті 255 Митного кодексу України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

При цьому, за змістом пункту 6 частини шостої цієї статті, при виявленні порушення митних правил орган доходів і зборів здійснює випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення за умови, що декларант сплачує всі митні платежі або забезпечує їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Статтею 242 Митного кодексу України передбачено, що товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Згідно з частиною третьою статті 243 Митного кодексу України якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати органу доходів і зборів на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

Відповідно до пункту 9.1 Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою Харківського апеляційного суду від 12.11.2019 постанову Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2019 скасовано, а провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 471 МК України закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, позивача дійсно не було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України та жодних стягнень до нього не застосовано. Проте, суд зазначає, що звільнення від адміністративного стягнення у вигляді штрафу не звільняє позивача від обов`язку проходження митного оформлення товарів, передбаченого МК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відмова відповідача в поверненні позивачу майна відбулось із дотриманням норм чинного законодавства України, а тому, підстави для скасування рішення Слобожанської митниці Держмитслужби від 11.01.2020 року вих. №714-08-714-21/1-12/446 та зобов`язання повернути позивачу майно без проходження відповідного митного оформлення - відсутні.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2020.

Суддя Севастьяненко К.О.