Справа № 465/7611/19
Суддя: Дзеньдзюра С. М.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

30.11.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі судового засідання Іваника Р.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до командира взводу третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Лошинського Михайла Богдановича, Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, командира взводу третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Лошинського Михайла Богдановича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1862197 від 14 грудня 2019 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до постанови серії ЕАК № 1862197 від 14 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення інспектор Управління патрульної поліції у м. Львові ОСОБА_2 наклав на позивача штраф за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Суть правопорушення полягала в тому, що 14 грудня 2019 року о 18 год. 05 хв., ОСОБА_1 , будучи учасником ДТП, не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BMW X6 д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.1 Б ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП. Дану постанову позивач вважає незаконною, безпідставною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час настання ДТП, складання протоколу та винесення постанови серії ЕАК № 1862197 від 14 грудня 2019 рокупро притягнення позивача до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, оскільки такий був припаркований та знаходився в нерухомому стані. Враховуючи наведене, просить постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задоволити в повному обсязі. Зазначив, що складена постанова є незаконною та не підтвердженою доказами, оскільки керування транспортним засобом BMW X6 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не здійснював. На момент настання ДТП автомобіль був припаркований більше п`яти годин та не перебував в його експлуатації як водія.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно повідомлялись про час та місце розгляду справи, відзив на позов до суду не надали.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, доходить до наступного висновку.

Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до матеріалів справи, постановою серії ЕАК № 1862197 від 14 грудня 2019 рокуінспектором УПП м. Львова Лошинським М.Б. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові зазначено, що 14 грудня 2019 року о 18 год. 05 хв., ОСОБА_1 у м. Львові по вул. Сахарова, 80, будучи учасником ДТП, не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу BMW X6 д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.1 Б ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з п. 2.1 Б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Положеннями Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», та враховуючи п.1.10 Правил дорожнього руху, визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто даний вид відповідальності може застосовуватись до особи, водія транспортного засобу, під час його експлуатації за умови відсутності або не бажанні пред`явлення для перевірки необхідних документів.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р.«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247,280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, враховуючи пояснення позивача, а також те, що на момент винесення інспектором постанови транспортний засіб був припаркованим та не знаходився в експлуатації особи як водія, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2019 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задоволити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1862197 від 14 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 20, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241-246, 250 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Лошинського Михайла Богдановича, Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задоволити.

Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1862197 від 14 грудня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівський області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, , місце знаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19;

Відповідач: Командир взводу третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Лошинський Михайло Богданович, місце праці: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Дата складення повного тексту рішення суду: 30 листопада 2020 року.

Суддя Дзеньдзюра С.М.