Справа № 357/10665/20
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Біла Церква, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції, інспектора 1-ї роти 1-го батальйону Романюк Віталія Івановича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 21.09.2020 року поліцейським взводу №1 роти №1 БПП в м.Біла Церква у Київській області рядовим поліції Романюком В.І. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КУпАП України /серії ЕАМ №3171749/, якою позивача піддано штрафу в розмірі 425 грн., за те що він керуючи автомобілем «Ford Fiesta» НОМЕР_1 , здійснив поворот ліворуч, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 та не мав діючого полісу обов`язкового страхування власників наземного транспорту, чим порушив п.2.1 ґ ПДР. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив поліцейський поліцейським БПП в м.Біла Церква при складанні постанови, відсутність доказів та просив суд скасувати постанову серії /серії ЕАМ №3171749/ від 21.09.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача позов не визнав, подав відзив на позов, надав для огляду відео події, як електронний доказ.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 21.09.2020 року поліцейським взводу №1 роти №1 БПП в м.Біла Церква у Київській області ДПП рядовим поліції Романюком В.І. було винесено постанову серії ЕАМ №3171749, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягненно до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 425 грн.

З постанови серії ЕАМ №3171749 вбачається, що 21.09.2020 р. о 16:45 год. в м.Біла Церква на автодорозі М 05 78 км, позивач керуючи транспортним засобом «Ford Fiesta» НОМЕР_1 , здійснив поворот ліворуч, при цьому перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 та не мав діючого полісу обов`язкового страхування власників наземного транспорту, чим порушив п.2.1 ґ ПДР.

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п.2.1 ґ ПДР України.

Згідно п.2.1 ґ ПДР - Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності) (підпункт додано 11.07.2018) згідно з пунктом 2 цих Правил.

Відповідно до п. 2.4 ПДР водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пред`явити документи зазначені в п. 2.1 ПДР, зокрема, поліс.

Позивач суду пояснив, що 21.09.2020 року він керував своїм автомобілем та був зупинений патрульним інспектором, який звинуватив позивача в тому, що він здійснив поворот ліворуч при цьому перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 та при собі не мав полісу обов`язкового страхування. Позивач вважає що поліцейський висловив незаконну вимогу щодо пред`явлення страхового полісу, оскільки відповідно до Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п.21.2 контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Підстав вимагати поліс не було, оскільки інспектор не довів вину позивача в порушенні ПДР, не склав протокол. Отже, за відсутністю вказаних випадків працівник патрульної поліції не має права вимагати для перевірки поліс обов`язкового страхування. Натомість, поліцейський, лише, звинуватив позивача у відсутності страхового полісу, не надавши належних доказів порушення правил виїзду, не склав протокол, не провів оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди. Позивач вважає дану постанову неправомірною та зазначає, що в його діях відсутній склад адмінітративного правопорушення.

Відповідач надав відзив на позов де зазначив, що справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 21.09.2020р. вимог п. 2.1. ґ ПДР, що виразилось у відсутності у позивача дійсного Поліса, було розглянуто відповідачем на місці вчинення адміністративного правопорушення. Позивачу було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, роз`яснено причини зупинки автомобіля. Під час винесення постанови працівниками поліції було перевірено наявність за даним транспортним засобом діючого Полісу у реєстрі бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, де станом на 21.09.2020 Поліс у реєстрі був відсутній. Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, відповідач, постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 грн., що в межах санкції даної статті. Після чого у присутності позивача було винесено постанову, але позивач відмовився отримувати копію Також під час спілкування з інспектором позивач на запитання, чи є у нього дійсний Поліс, відповів, що зараз поїде, зробить і привезе. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надаючи пояснення у справі, визнав факт руху без діючого Поліса, а отже, вина особи є доведеною та в розумінні ст. 77 КАС України не потребує додаткового доказування, оскільки пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є безпосереднім доказом у справі. Крім того, позивачем не додано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, а отже, такий позов сформовано виключно на припущеннях, позивач намагається уникнути відповідальності.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано положеннями Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2011 року (далі - ПДР).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з пунктом 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.1, 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Поліс пред`являється посадовим особам органів на їх вимогу (ч. З ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Так, суд звертає увагу, що пунктом 2 ч.1 ст. 32 вищевказаного Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Поліс пред`являється посадовим особам органів на їх вимогу (ч. З ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 126 КУпАП.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач в підтвердження своїх заперечень надав відеозапис події, яка мала місце 21.09.2020 р. о 16 год.45 хв. Так, відповідачем було зафіксовано факт відсутності у позивача Полісу та факт визнання позивачем своєї вини у вчиненні порушення ПДР при виїзді з мосту, здійснення повороту ліворуч з перетинанням суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1. В судовому засіданні позивач підтвердив відсутність в нього, станом на 21.09.2020року, страхового полісу. А вчинення порушення - поворот ліворуч з перетинанням суцільної лінії, позивач поставив під сумнів, оскільки відсутні докази самого порушення. В даному випадку, суд вважає, що визнання позивачем своєї вини під час розгляду адміністративної справи, за відсутності будь-якого тиску свідчить про вчинення позивачем порушення ПДР щодо перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1.

При цьому, слід зазначити, що відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Встановленим є те, що причиною зупинення автомобіля під керуванням позивача було порушення правил дорожнього руху, а не перевірка наявності у позивача Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чи інших документів. А факт відсутності у позивача Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивачем не спростовано.

З відеозапису розгляду адміністративної справи вбачається, що інспектором поліції було спокійно, доступно роз`яснено причини зупинки автомобіля позивача, розібрано суть порушення, та, лише, потім, при складанні постанови про притягнення позивача до адмінвідповідальності було виявлено відсутність у позивача Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В присутності позивача було винесено постанову, але позивач відмовився отримувати її, та поставити відповідний підпис, просив застосувати до нього попередження.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, наданий стороною відповідача відеозапис, суд вважає належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, яким підтверджено наявність адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та визнання самим позивачем своєї вини.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ч.1 ст.126, ст. 222, 251, 280, 283, 293 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78, 159,242-246, 250,286, 293,295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову на ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАМ №3171749 від 21.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду виготовлено та підписано 02.12.2020 року.

СуддяО. Я. Ярмола