Справа № 640/15868/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ № 640/15868/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність розпорядника публічної інформації відповідача щодо невнесення до Єдиного реєстру адвокатів України публічної інформації у формі відкритих даних та відомостей стосовно позивача та зобов`язати відповідача внести до Єдиного реєстру адвокатів України публічну інформацію у формі відкритих даних та відомості стосовно позивача для відображення на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України для загального доступу.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є адвокатом відповідно до положень частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», який успішно склав кваліфікаційний іспит, пройшов стажування, склав присягу адвоката України та отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, проте відомості відносно позивача не відображаються за результатами пошуку на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unda.org.ua .

Невідображення у Єдиному реєстрі адвокатів України публічної інформації у формі відкритих даних та відомості стосовно позивача як адвоката, на його думку, грубо порушує його право на доступ до професії адвоката та створює перешкоди у здійсненні професійної діяльності, також обмежено здатність позивача брати участь в адвокатському самоврядуванні та виконувати функцій захисника в кримінальному процесі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується його позиція.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість доводів позивача та відсутності підстав для включення відомостей про нього до Єдиного реєстру адвокатів України, оскільки свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та підписане не уповноваженою на те особою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою від 27.08.2015 про допуск до складення кваліфікаційного іспиту.

Після успішного складання кваліфікаційного іспиту, Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури прийнято рішення від 23.02.2016 за № 26-2.15-24 про видачу позивачу свідоцтва про складання кваліфікаційного іспиту для набуття права на заняття адвокатською діяльністю в Україні.

В подальшому, відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 23.02.2016 за № 26-2.15-24 позивач отримав свідоцтво про складання кваліфікаційного іспиту серії НОМЕР_1 , виданого 03.03.2016.

Позивач 16.03.2016 звернувся до Ради адвокатів міста Києва із заявою про направлення на стажування в порядку, передбаченому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно направлення для проходження стажування серії КВ № 00179 від 22.03.2016, Радою адвокатів міста Києва прийнято рішення про направлення позивача на стажування до адвоката Юркова Максима Олександровича . Позивач проходив стажування з 22.03.2016 по 22.09.2016.

Надалі, позивач в порядку статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» 10.11.2016 склав присягу адвоката України та відповідно до рішення Ради адвокатів міста Києва від 29.09.2016 № 54 позивачу видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ 005808 від 10.11.2016.

Позивачем 04.03.2019 подано заяву до відповідача, в якій просив внести до Єдиного реєстру адвокатів України публічну інформацію у формі відкритих даних та відомості стосовно адвоката ОСОБА_1 (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №005808 від 10.11.2016 на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 29.09.2016 №54) для відображення на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України http://erau.unba.org.ua/ для загального доступу.

Листом від 12.03.2019 відповідач повідомив, що відомості стосовно позивача як адвоката в Єдиний реєстр адвокатів України не вносились.

Вважаючи свої права та законні інтереси порушеними, починаючи з дати подання ним до Ради адвокатів міста Києва необхідних для внесення до Єдиного реєстру адвокатів України документів, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон №5076-VI).

Статтею 45 Закону № 5076-VI передбачено, що Національна асоціація адвокатів України є недержавною некомерційною професійною організацією, яка об`єднує всіх адвокатів України та утворюється з метою забезпечення реалізації завдань адвокатського самоврядування.

Національна асоціація адвокатів України, зокрема, забезпечує доступ та відкритість інформації стосовно адвокатів України.

Національна асоціація адвокатів України є юридичною особою та діє через організаційні форми адвокатського самоврядування, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 46 Закону № 5076-VI організаційними формами адвокатського самоврядування, зокрема є рада адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Рада адвокатів України, з`їзд адвокатів України.

Згідно з частиною першою, пунктами 4, 13 частини четвертої статті 55 Закону №5076-VI в період між з`їздами адвокатів України функції адвокатського самоврядування виконує Рада адвокатів України.

Повноваження і порядок роботи Ради адвокатів України визначаються цим Законом та положенням про Раду адвокатів України, що затверджується з`їздом адвокатів України.

Рада адвокатів України підконтрольна і підзвітна з`їзду адвокатів України.

Рада адвокатів України здійснює контроль за діяльністю рад адвокатів регіонів щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України та надання витягів з нього; забезпечує ведення офіційного веб-сайту Національної асоціації адвокатів України.

В силу положень статті 17 Закону № 5076-VI Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

До Єдиного реєстру адвокатів України вносяться такі відомості: 1) прізвище, ім`я та по батькові адвоката; 2) номер і дата видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, номер і дата прийняття рішення про видачу свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (номер і дата прийняття рішення про включення адвоката іноземної держави до Єдиного реєстру адвокатів України); 3) найменування і місцезнаходження організаційної форми адвокатської діяльності, номери засобів зв`язку; 4) адреса робочого місця адвоката, номери засобів зв`язку; 5) інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю; 6) інші відомості, передбачені цим Законом.

Інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.

Відомості, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру адвокатів України, включаються до нього не пізніше дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідної інформації, крім випадків, установлених цим Законом.

У пункті 9 частини четвертої статті 48 Закону № 5076-VI передбачено, що Рада адвокатів регіону, окрім іншого, забезпечує в установленому порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України.

Статтею 57 Закону № 5076-VI встановлено, що рішення з`їзду адвокатів України та Ради адвокатів України є обов`язковими до виконання всіма адвокатами.

Рішення органів адвокатського самоврядування набирають чинності з дня їх прийняття, якщо інший строк не передбачений рішеннями.

Частиною шостою статті 17 Закону № 5076-VI обумовлено, що порядок ведення Єдиного реєстру адвокатів України затверджується Радою адвокатів України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Раду адвокатів України, затвердженого Установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012, Рада адвокатів України діє у системі органів Національної асоціації адвокатів України, є національним органом адвокатського самоврядування, на який державою покладено виконання у період між з`їздами адвокатів України публічно-представницьких функцій недержавного самоврядного інституту, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги на професійній основі адвокатури України.

Згідно з пунктами 1.1 - 1.4 Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №26 (далі - Порядок № 26) Єдиний реєстр адвокатів України (ЄРАУ) - це електронна база даних, яка містить відомості про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» набули права на зайняття адвокатською діяльністю, та про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності.

Рада адвокатів України забезпечує ведення ЄРАУ, координує діяльність, здійснює організаційне, методичне, інформаційне забезпечення рад адвокатів регіонів щодо внесення ними відомостей до ЄРАУ та надання витягів з нього згідно цього Порядку.

Внесення відомостей до ЄРАУ здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України за правилами цього Порядку.

Рада адвокатів України забезпечує технічне і технологічне створення та супроводження програмного забезпечення ЄРАУ, надання реєстраторам доступу до нього, збереження і захист даних, що містить ЄРАУ, надає роз`яснення, проводить навчання щодо наповнення та користування ЄРАУ, а також виконує інші функції, передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», цим Порядком.

Згідно пункту 2.1. Порядку №26 відомості до ЄРАУ вносяться за дворівневим принципом. Перший рівень внесення відомостей до ЄРАУ забезпечується радами адвокатів регіонів, Другий рівень внесення відомостей до ЄРАУ забезпечується Радою адвокатів України.

Пунктами 2.8, 2.9 Порядку №26 визначено, що відомості, що підлягають внесенню до ЄРАУ, включаються до нього адміністратором бази даних ЄРАУ ради адвокатів регіону не пізніше дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідної інформації, крім випадків, встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та рішеннями Ради адвокатів України.

Інформація, внесена до ЄРАУ у відповідності до правил системи бази даних ЄРАУ адміністратором бази даних ЄРАУ ради адвокатів регіону, є відомостями (інформацією) Першого рівня і є не доступними (не відкритими) для користувачів на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Згідно з пунктом 2.13 Порядку №26 адміністратори бази даних ЄРАУ Секретаріату Ради адвокатів України перевіряють правильність, повноту та точність інформації (відомостей) внесеної на Першому рівні, а також скан-копії документів, які є підставою для внесення таких відомостей у відповідності до цього Порядку, слідуючи вказівкам системи бази даних, корегують її у випадку необхідності та затверджують її.

Відповідно до пункту 2.15 Порядку №26 у момент затвердження адміністратором ЄРАУ Другого рівня відомостей, отриманих від адміністратора ЄРАУ Першого рівня, вони набувають статусу відомостей (інформації) Другого рівня і стають активними та відкритими на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України для загального доступу, за винятком випадків, передбачених цим Порядком.

Згідно довідки Національної асоціації адвокатів України від 16.09.2019 станом на 16.09.2019 відомості про адвоката ОСОБА_1 в Єдиний реєстр адвокатів України адміністратором Першого рівня бази ЄРАУ Ради адвокатів міста Києва не вносились.

При цьому, як стверджує позивач, він подав необхідні для внесення до ЄРАУ документи: заяву про внесення відомостей до ЄРАУ, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту, платіжні доручення про сплату щорічного внеску адвоката на забезпечення адвокатського самоврядування у передбаченому законом порядку та розмірі.

На підтвердження того, що відомості щодо нього як адвоката були внесені адміністратором Першого рівня позивач надав до суду витяг з ЄРАУ серії АА №004892 від 15.11.2016 та витяг з ЄРАУ серії АА №001117 від 26.05.2017, які підписані ОСОБА_3 як головою Ради адвокатів міста Києва.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до протоколу конференції адвокатів міста Києва від 08.10.2016, делегатами Конференції ухвалено рішення про висловлення недовіри та дострокове відкликання Голови Ради адвокатів міста Києва ОСОБА_3 , обрано новий склад та Голову Ради адвокатів міста Києва - ОСОБА_4 .

На підставі вказаного рішення Конференції адвокатів регіону від 08.10.2016 внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Ради адвокатів міста Києва, у тому числі щодо зміни керівника юридичної особи.

Окрім того, на момент звернення позивача до Ради адвокатів міста Києва та внесення зазначеною радою, як адміністратором Першого рівня, інформації щодо позивача до ЄРАУ, діяли вимоги чинного рішення Ради адвокатів України від 11.06.2016 № 156, яким встановлена заборона внесення до ЄРАУ відповідних відомостей.

Також, згідно розпорядження Національної асоціації адвокатів України від 10.10.2016 №80 на підставі рішення Конференції адвокатів регіону від 08.10.2016 заблоковано доступ до бази даних ЄРАУ адміністратору бази даних Першого рівня Ради адвокатів міста Києва ОСОБА_3., доручено підготувати пакет документів для передачі ключів доступу до бази даних ЄРАУ ОСОБА_4 як новообраному голові Ради адвокатів міста Києва.

Згідно акту прийому-передачі від 17.10.2016 ОСОБА_4 отримав ключ доступу до ведення ЄРАУ як адміністратора Першого рівня.

Таким чином, на час прийняття рішення Ради адвокатів міста Києва від 29.09.2016 № 54 про видачу позивачу свідоцтва та на час отримання позивачем свідоцтва (10.11.2016) про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 не була головою Ради адвокатів міста Києва та не виконувала функцій адміністратора ЄРАУ Першого рівня.

Натомість, доказів звернення позивача до належного адміністратора ЄРАУ Першого рівня - Ради адвокатів міста Києва, головою якого є ОСОБА_4 до суду не надано, та як вже зазначалося, станом на 16.09.2019 відомості про адвоката ОСОБА_1 в Єдиний реєстр адвокатів України адміністратором Першого рівня бази ЄРАУ Ради адвокатів міста Києва не вносились.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач в даному випадку мав виконувати функції адміністратора Другого рівня, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №26 за рішенням Ради адвокатів України та/або розпорядження Голови НААУ, РАУ, Рада адвокатів України, як адміністратор Другого рівня внесення відомостей до ЄРАУ, виконує функції та обов`язки адміністратора Першого рівня по веденню ЄРАУ. При внесенні таких даних (відомостей) та/або їх зміни, адміністратор бази даних ЄРАУ Другого рівня слідує командам системи електронної бази даних ЄРАУ.

При цьому, ні Радою адвокатів України, ні Головою НААУ, РАУ не приймалось рішення про виконання Радою адвокатів України функцій адміністратора Першого рівня (Ради адвокатів міста Києва), оскільки за наслідками конференції адвокатів міста Києва від 08.10.2016 обрано нового голову Рада адвокатів міста Києва ОСОБА_4 та якому в подальшому надано доступ до бази ЄРАУ для забезпечення внесення відомостей про адвокатів на Першому рівні.

Разом з тим, згідно з пунктом 3.6 Порядку №26 дані стосовно адвокатів, які отримали свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю з порушенням чинного законодавства України, до Єдиного реєстру адвокатів України не вносяться. Не вносяться до ЄРАУ також відомості, які оформлені та подані з порушенням вимог закону та актів НААУ.

Як встановлено судом, на момент прийняття рішення Ради адвокатів міста Києва від 29.09.2016 № 54 за оцінкою результатів стажування та про видачу позивачу свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 не мала повноважень голови Ради адвокатів міста Києва, тому не мала повноважень здійснювати оцінку результатів стажування, приймати за результатом такого оцінювання відповідне рішення, а також видавати свідоцтво.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не закінчено передбачену чинним законодавством процедуру для отримання права на заняття адвокатською діяльністю, оскільки рішення на підставі якого проведено оцінку стажування та вирішено видати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, та саме свідоцтво видані не уповноваженою особою.

Таким чином, виходячи з наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Посилання позивача на застосування правових висновків Верховного Суду суд вважає необґрунтованими, оскільки в зазначених справах мають місце інші обставини справи, зокрема процедура для отримання права на заняття адвокатською діяльністю була повністю завершена позивачами та отримане відповідне свідоцтво на час, коли орган, який видав відповідні документи був легітимним. У даному ж випадку мають місце інші обставини, а саме рішення щодо оцінювання стажування та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю видано не уповноваженим органом.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач належним чином виконав обов`язок щодо доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко