Справа № 580/1503/16-а
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 р. Справа № 580/1503/16-а
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 13.10.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бакланов Р.В., вул. Піонерська, 2, м. Лебедин, Лебединський, Сумська, 42200, повний текст складено 19.10.20 року по справі № 580/1503/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Будильського сільського голови Шкурка Володимира Олексійовича , Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Лебединського районного суду Сумської області перебувала адміністративна справа №580/1503/16-а за позовом ОСОБА_1 до Будилльського сільського голови Шкурка Володимира Олексійовича, Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 28 лютого 2017 року, залишеного без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 позовні вимоги задоволено частково, вирішено визнати протиправними дії сільського голови Будильської сільської ради Шкурка В.О. в частині ненадання відповіді на скаргу, викладену в п.3 заяви №79 ОСОБА_1 від 11.03.2016 року та п.7 вказаної заяви та вважати їх такими, що порушили його право на отримання інформації; зобов`язати сільського голову Шкурка В.О. надати повну відповідь на питання, зазначені в п.7 заяви позивача №79 від 11.03.2016 року з питань, якими він володіє, та роз`яснити можливість отримання решти інформації з цього приводу з інших джерел; визнати протиправними дії Будильської сільської ради Лебединського району Сумської області в частині надання неповної інформації на питання п.5.1 заяви №79 ОСОБА_1 від 11.03.2016 року та зобов`язати повторно розглянути вказане питання та надати відповідну інформацію в установлений законом строк.

Ухвалою Лебединського районного суду від 13.03.2020 було встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду від 28.02.2017 та зобов`язано Будильську сільську раду протягом тридцяти днів з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Лебединського районного суду звіт про виконання рішення суду.

01.04.2020 Будильською сільською радою було подано звіт про виконання рішення суду (а.с.157-166).

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 13.10.2020 року прийнято звіт Будильського сільського голови Шкурка В.О. про виконання судового рішення Лебединського районного суду Сумської області у справі № 580/1503/16-а від 28 лютого 2017 року.

Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу на Будильського сільського голову ради за не виконання рішення суду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та задовольнити заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу на Будильського сільського голову Шкурка Володимира Олексійовича.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що сільський голова не забезпечив виконання зазначеного рішення суду та обмежився надсиланням листа сільської ради № 02-20/442 від 08.04.2020 р. в якому описує обставини і дії сторін при розгляді справи № 580/1503/16-а судами першої та апеляційної інстанцій та повідомляє що нібито судове рішення сільська рада виконала шляхом направлення мені листа № 02-20/750 від 18.07.2017 р.

У зв`язку з тим, що листи № 02-20/442 від 08.04.2020 р. та № 02-20/750 від 18.07.2017 р. не містять відповіді на питання 5.1 заяви № 79 від 11.3.2016 р., позивач звернувся до суду з новою заявою № 302 від 15.05.2020 р. в якій просив накласти штраф на Будильського сільського голову Шкурка В.О., як керівника органу місцевого самоврядування, відповідального за виконання судового рішення, та встановити новий строк для виконання рішення суду.

Позивач наголошує, що ухвалою суду від 10.06.2020 р., суд відмовив у прийнятті від сільського голови ОСОБА_2 звіту про виконання судового рішення від 28.02.2017 р., оскільки в судовому засіданні, тому суд повторно зобов`язав сільського голову протягом 30 днів, з дня набрання ухвалою законної сили, подати суду звіт про виконання рішення суду від 28.02.2017 р. При цьому суд відмовився накладати на сільського голову ОСОБА_2 штраф за фактично друге невиконання рішення суду.

10.07.2020 р. до суду надійшов звіт, в якому сільський голова надав лише ту інформацію, яка містилась в інформаційних носіях, які я назвав на судовому засіданні 10.06.2020 р., та які суд відобразив в ухвалі від 10.06.2020 р.

На думку позивача, суд першої інстанції на підставі бездоказових слів сільського голови про повне виконання судового рішення і про те, що у звіті відображена вся наявна в сільраді інформація про виконані юристом роботи, ухвалою від 13.10.2020 р. прийняв звіт ОСОБА_2 , відмовив позивачу у вимозі про накладення штрафу на сільського голову та відмовив у встановленні чергового судового контролю.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу на відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем вчинялись дії щодо виконання рішення суду у справі № 580/1503/16-а і на цей час рішення суду є виконаним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення ухвалюється судом іменем України та є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 2 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VІІІ судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частина четверта та сьома статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

Конституційний Суд України у Рішенні від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 зазначив, що механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду. Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист (п.6.3).

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури.

Так, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Правові норми, закріплені у частині першій статті 382 КАС України, кореспондуються з положеннями, зокрема, підпункту «ґ» пункту 4 частини першої статті 356 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині постанови зазначається встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в додатковій постанові від 31.07.2018 року у справі № 235/7638/16-а.

Щодо вимоги позивача в частині накладення штрафу на Будильського сільського голову Шкурка Володимира Олексійовича, колегія суддів виходить з наступного.

Вищенаведені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.

Обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк.

Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення у встановлений строк, встановлений судом та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює.

Колегія суддів дослідивши поданий відповідачем звіт вважає, що у поданому звіті Будильська сільська рада повідомила про повне виконання рішення суду та надало докази такого виконання у виді відповіді на звернення у якому враховані всі обставини визначені у рішеннях та ухвалах суду.

Таким чином враховуючи, що рішення суду від 13.02.2017, яке набрало законної сили, на момент розгляду звіту щодо виконання рішення суду виконано у повному обсязі колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття звіту Будильської сільської ради про виконання рішення суду.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки подані докази свідчать про відсутність умисного невиконання рішення суду, та що відповідачем вчинялись дії щодо виконання рішення суду у справі № 580/1503/16-а і на цей час рішення суду є виконаним, отже на даний час за наслідком розгляду даного звіту відсутні підстави для накладення штрафу на голову Будильської сільської ради ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про накладення штрафу на Будилльського сільського голову Шкурка Володимира Олексійовича.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Лебединського районного суду Сумської області від 13.10.2020 року по справі № 580/1503/16-а відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Лебединського районного суду Сумської області від 13.10.2020 по справі № 580/1503/16-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва