Справа № 815/4990/15
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4990/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми Квант до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування наказу, визнання незаконними дій щодо проведення перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Квант звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило суд скасувати Наказ ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1010 від 16.06.2015р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Фірми Квант з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015р., яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ; визнати незаконними дії ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Квант з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015р., яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ, результати якої оформлено Актом №4520/15-53-15-514/13917208 від 01.07.2015р.; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 09.10.2015р. №, №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час перевірки, посадовими особами податкового органу помилково встановлено завищення оподаткування. Позивач вважає, що податковий кредит сформований ним на підставі оформлених належним чином податкових накладних, складених за результатами реальних господарських операцій, суми ПДВ за якими були належним чином задекларовані контрагентами ТОВ Фірми Квант. Також, на момент складання податкових накладних, контрагенти позивача були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та зареєстровані платниками податку на додану вартість. Крім того, податковими органом, на думку позивача, неправомірно проведено повторну перевірку ТОВ Фірми «Квант» за той самий період і з тих самих питань.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2016р., залишеною без змін Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2016р., у справі №815/4990/15 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Квант до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування наказу, визнання незаконними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 29.01.2020р. у справі №815/4990/15 задоволено частково касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Квант. Скасовано Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2016р., та Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2016р. у справі №815/4990/15, справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 26.02.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито загальне позовне провадження у справі №815/4990/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Квант до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування наказу, визнання незаконними дій щодо проведення перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Відповідач Головне управління ДФС в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, наведених у письмових запереченнях (вхід.№23903 від 24.09.2015р.), та письмовому відзиві на позовну заяву (вхід.№14253 від 02.04.2020р.), наголошуючи, що під час перевірки, посадовими особами податкового органу встановлено порушення з боку ТОВ фірми Квантвимог Податкового зпконодавства України, в результаті чого позивачем завищено податковий кредит на загальну суму 585498 грн., що призвело до заниження ним сплати суми податку на додану вартість в загальному розмірі 27437 грн. Також, відповідач стверджує, що, у зв`язку з неможливістю підтвердити відповідність залишків товарно-матеріальних цінностей на складі та даних бухгалтерського обліку згідно від`ємного значення податку на додану вартість відповідно до податкової звітності за лютий 2015 року ТОВ Квант, пов`язаний з тим, що придбання товарно-матеріальних цінностей впливає на обсяг податкового кредиту, реалізація впливає на обсяг податкових зобов`язань та встановленням невідповідності даним співставлення фактичної наявності товарно-матеріальних цінностей з даними інвентаризації, що свідчить про можливу приховану реалізацію, яка впливає на обсяг податкових зобов`язань, що у свою чергу впливає на формування від`ємного значення податку на додану вартість. Отже, податковим органом правомірно встановлено безпідставність заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування у розмірі 369483 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19.03.2020р. провадження у справі №815/4990/15 зупинено відповідно до п.1 ч.2 ст.236 КАС України.

Ухвалою суду від 07.10.2020р. поновлено провадження у справі згідно з ч.1 ст.237 КАС України.

Ухвалами Одеського окружного адміністративного суду від 07.10.2020р. з урахуванням ч.4 ст.173 КАС України продовжено строк підготовчого провадження у справі №815/4990/15 на тридцять днів, та відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду з урахуванням приписів ст.48 КАС України на задоволення клопотання відповідача, здійснено заміну неналежного відповідача - ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області належним Головним управлінням ДФС в Одеській області.

У судове засідання 02.11.2020 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, та своєчасно.

05.10.2020 року від представника позивача (вхід. № 40816/20) до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Таким чином, враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма Квант зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Одеської міської ради 10.05.2000 р. № 0011249. Підприємство взято на податковий облік в органах державної податкової служби 25.05.2000 р. за № 5488-П, станом на момент проведення перевірки перебувало на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області. ТОВ фірма Квант є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 30.05.2000 р. № 22812840 (іпн - 23).

Судом з`ясовано, що у період з 28 квітня 2015 року по 21 травня 2015 року, фахівцями Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015 року, за результатами котрої складено Акт №3941/15-53-15-514/13917208 від 29 травня 2015 року, та у подальшому за наслідками повторної перевірки складено Акт № 4520/15-53-15-514/13917208 від 01 липня 2015 року.

06.08.2015 року позивачем до ДПІ у Приморському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області подано заперечення на акт перевірки від 29.05.2015 року №3941/15-53-15-514/13917208 з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за лютий 2015 року, яке визначено у ряд. 30 уточнюючого розрахунку з ПДВ. Враховуючи висновки акта перевірки, а також рішення Головного управління ДФС в Одеській області про результати розгляду первинної скарги позивача від 02.10.2015р. №/10/15-32-10-02-07, податковим органом 09 жовтня 2015р. прийнято податкові повідомлення - рішення: - № , яким товариству зменшено від`ємне значення податку на додану вартість на суму 97 764 грн; № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування на 58 280 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 14 570 грн.; №, яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 402 017 грн., та застосовано штрафні санкції в сумі 100 505 грн.

Так, як вбачається з матеріалів справи, в ході проведеної перевірки фахівцями Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, встановлено, що згідно даних бухгалтерського обліку Товариства первісна вартість імпортованих товарів (чай зелений, чай чорний) складається з контрактної вартості товарів та сум ввізного мита, що відображено платником у березні - квітні 2014 року, при цьому, додаткові витрати, які пов`язані з оприбуткуванням імпортованого товару та відображені Товариством у складі податкового кредиту у березні - квітні 2014 року, складаються з послуг вантажного митного комплексу (виконавець TOB «Євротермінал», договір від 4 березня 2013 року № У/576) та послуг транспортно-експедиторського обслуговування (виконавець TOB «МіксГрупп», договір від 20 вересня 2012 року № 01/12) не входять до складу первісної вартості імпортних товарів. Контролюючим органом виявлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма Квант здійснює імпортні операції, не відображаючи у складі первісної вартості імпортованих товарів транспортно-заготівельні витрати (розвантаження, навантаження товару, транспортування).

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма Квант, не погоджуючись із проведенням повторної перевірки, та винесененими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, звернулось до суду щодо визнання їх протиправними та скасування.

Так, на думку суду, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Квант до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування наказу, визнання незаконними дій щодо проведення перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, є такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування податком на додану вартість, зокрема, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до положень п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту, зокрема, виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6. ст. 198 Податкового кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

У разі звільнення від оподаткування у випадках, передбачених статтею 197 цього розділу, у податковій накладній робиться запис "Без ПДВ" з посиланням на відповідний пункт та/або підпункт статті 197 цього Кодексу.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, з системного аналізу вище окреслених законодавчих конструкцій вбачається, що право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Таким чином, наявність податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, не є єдиною умовою формування податкового кредиту, натомість первісною визначальною умовою, при наявності якої у платника податку виникає право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість, є саме факт здійснення відповідної господарської операції.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 44.1. ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи.

При цьому, у бухгалтерському та податковому обліку підприємства враховуються лише ті первинні документи, котрі складені за наслідками фактично проведеної господарської операції, тобто зміст господарської операції превалює над її формою. За таких умов, наявність належним чином оформлених первинних документів з приводу проведення певної господарської операції не може розглядатись як безумовне підтвердження наявності у платника податку права на формування податкового кредиту за рахунок відповідної суми податку на додану вартість.

Також, суд акцентує, що не є ґрунтовними, та такими, що базуються на положеннях чинного законодавства, наведені у заяві про зміну позовних вимог, доводи позивача стосовно безпідставності, необґрунтованості дій податкового органу щодо прийняття наказу від 16.06.2015р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, а також дій щодо проведення перевірки на підставі означеного наказу, оскільки, як встановлено судом, та не спростовано жодним доказом, позивачем було допущено контролюючий орган до перевірки, що підтверджується відповідним Актом №4520/15-53-15-514/13917208 від 01 липня 2015 року, складеним за її наслідками.

Згідно позиції Верховного Суду України, висловленій у Постанові від 24 грудня 2010 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "FoodsandGoods L.T.D." до Державної податкової інспекції у Калінінському районі м. Донецька, третя особа - Державна податкова адміністрація в Донецькій області, про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Водночас, як встановлено судом, та зазначено вище, позивачем було допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, не скориставшись, при цьому, правом не допуску податкового органу до проведення перевірки, а відтак, твердження позивача щодо порушення його прав працівниками контролюючого органу під час проведення перевірки, у зв`язку з недотриманням вимог ст. 81 Податкового кодексу України, на думку суду, не є юридично спроможними.

До того ж, вказана перевірка була призначена, та проведена податковим органом з урахуванням подання ТОВ Фірми «Квант» заперечень на певні висновки Акта перевірки від 29.05.2015р.№3941/15-53-15-514/13917208, що повністю відповідає вимогам пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового Кодексу України.

Щодо правомірності винесення контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд акцентує на наступному.

Зокрема, як встановлено судом, 28 квітня 2015 року фахівцями ДПІ в Приморському районі м.Одеси на підставі направлень, від 27.04.15 №000837/658, від 12.05.15 №000657/745 та наказу від 27.04.15 №652, згідно із п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Квант", з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану на рахунок платника у банку за лютий 2015 р.

За результатами вказаної перевірки складено Акт від 29.05.15 №3941/15-53-15-514/13917208 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB фірма «Квант», код 13917208 з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015 року».

ТОВ "Квант" до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на вказаний акт перевірки подано заперечення від 08.06.15р. №08/06, за результатами розгляду котрих діючою комісією з вирішення спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання -юридичних осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси було ухвалено залишити без змін висновки акта перевірки та прийнято рішення на підставі п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПКУ здійснити документальну позапланову перевірку з питань дослідження відповідності залишків ТМЦ на складі з від`ємним значенням ПДВ відповідно до додатка №2 до податкової звітності за лютий 2015 року (період з 01.11.2013р. по 28.02.2015р.), відповідність даним бухгалтерського обліку та складання товарного балансу; оформити матеріали перевірки в законодавчий термін для прийняття кінцевих рішень, про що було повідомлено ТОВ фірма «Квант» відповідним Листом від 15.06.2015 №16981/10/15-04.

На підставі наказу від 16.06.15р. № 1010 ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області та направлень на перевірку від 16.06.15 №000856/1056, №000855/1055 виданих ДПІ Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, заступником начальника відділу відшкодування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області Дігорян Вікторією Володимирівною та головним державним ревізором-інспектором цього ж відділу Максімкіною Тетяною Георгіївною, згідно п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПКУ проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Квант", з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок у банку за лютий 2015 року, яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ згідно з рішенням комісії з вирішення спірних питань, що виникають під час проведення документальних перевірок від 15.06.2015 № 1.

За результатами перевірки складено Акт від 01.07.2015р. №4520/15-53-15-514/13917208 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки TOB фірма «Квант», код 13917208 з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015 року».

ТОВ фірмою "Квант" до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на вказаний акт перевірки подано заперечення №10/07 від 10.07.2015р. (вхід. ДПІ від 10.07.15 10), на які ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області листом від 17.07.15 №21589/10/15-04 надано відповідь платнику щодо залишення висновків акта перевірки без змін.

На підставі зазначеного Акта позапланової перевірки від 01.07.2015р. №4520/15-53-15-917208 ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.07.2015р. №, від 22.07.2015р. №, №. Згідно з поданим ТОВ «Квант» Уточнюючим розрахунком ПДВ, сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню ПДВ за рахунок платника у банку складає 369 483,00 грн. Перевіркою правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ охоплено декларації починаючи з попередніх звітних (податкових) періодів, в яких виникло від`ємне значення ПДВ до звітного (податкового) періоду, за який задекларовано бюджетне відшкодування ПДВ включно відповідно додатку №2 до Уточнюючого розрахунку з ПДВ за лютий 2015 року.

Так, в ході перевірки встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що згідно даних бухгалтерського обліку ТОВ «Квант», первісна вартість імпортованих товарів (чай зелений, чай чорний) складається з контрактної вартості товарів та сум ввізного мита на підставі митних декларацій, що відображено платником по Дт. рах.28 у березні - квітні 2014 року, при цьому додаткові витрати, які пов`язані з оприбуткуванням імпортованого товару та відображені TOB фірма «Квант» у складі податкового кредиту у березні - квітні 2014 року складаються з послуг вантажного митного комплексу (виконавець TOB «Євротермінал», договір від 04.03.13 № У/576 (а.с.137-142,т.1), та послуг транспортно - експедиторського обслуговування (виконавець TOB «МіксГрупп», договір від20.09.2012р. № 01/12) та складають відповідно у березні 2014 року - 1 030,0 грн., у т.ч. ПДВ - 171,66 грн. (а.с.69-71, т.1) та у квітні 2014 року - 7 771,0 грн., у т.ч. ПДВ - 1 295,17 грн. не входять до складу первісної вартості імпортних товарів.

Тобто, ТОВ Фірми «Квант» здійснює імпортні операції, не відображаючи у складі первісної вартості імпортованих товарів транспортно-заготівельні витрати (розвантаження, навантаження, транспортування товару).

Також, судом з`ясовано, та зазначено у актах перевірки ,що позивачем у порушення вимог п.201.1, п.201.10 ст.201, п.198.6 ст.198 ПКУ, п.2, п.14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України N 10 (далі - Порядок N 10), п.2, п.14 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України N 957від 22.09.14, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2014 р. за № 1235/26012, зі змінами та доповненнями (далі Порядок N 957), завищено податковий кредит у деклараціях з ПДВ за березень 2014 - січень 2015 року, в т.ч.: на суму ПДВ 31 673,6 грн. - у березні 2014; на суму ПДВ 47 510,4 грн. - у квітні 2014; на суму ПДВ 47 510,4 грн. - у травні 2014; на суму ПДВ 39 648,0 грн. - у червні 2014; на суму ПДВ 59 824,92 грн. - у липні 2014; на суму ПДВ 60 214,8 грн. - у серпні 2014; на суму ПДВ 97 036,8 грн. - у вересні 2014; на суму ПДВ 83 391,0 грн. - у листопаді 2014; на суму ПДВ 33 398,4 грн. - у грудні 2014; на суму ПДВ 50 674,72 грн. - у січні 2015р. по податковим накладним, отриманим від ТОВ«Саратський завод продтоварів», а саме при формуванні податкового кредиту за податковими накладними, отриманими TOB фірма "Квант" від ТОВ«Саратський завод продтоварів», та зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних, ціна постачання одиниці товару без урахування ПДВ, зазначена в податкових накладних не відповідає ціні постачання одиниці товару без урахування ПДВ, зазначеній у видаткових накладних та ціні одиниці товару (без ПДВ), зазначеній у специфікаціях (прайс -листах) виробника. У податковій накладній від 03.03.14 №157, яка зареєстрована в ЄРПН, ціна постачання одиниці товару без урахування ПДВ (сік гранатовий з цукром 1.0 1x6) визначена у розмірі 5,89167 грн., у видатковій накладній від 03.03.14 №157 ця сама номенклатура товару визначена за ціною товару з ПДВ та складає 7,07 грн. У податковій накладній у паперовому вигляді від 03.03.14 № 157 ціна постачання одиниці товару без урахування ПДВ (сік гранатовий з цукром 1.0 1x6) визначена у розмірі 5,89 грн.

До того ж, матеріалами справи підтверджено, що при реєстрації податкових накладних в ЄРПН (електронний вигляд), виписаних ТОВ«Саратський завод продтоварів», у березні 2014- січні 2015 року (включених TOB фірма "Квант" до складу податкового кредиту березня 2014 - січня 2015), ціна постачання одиниці товару без урахування ПДВ (графа 7) визначена в порушення вимог п.2, п.14 Порядків N 10, N 957, відповідно до яких усі графи податкової накладної, що мають вартісні показники, заповнюються в гривнях з копійками.

Зокрема, у податковій накладній від 20.032014 року №216, наданій у березні 2014 - січні 2015року, TOB «САРАТСЬКИЙ ЗАВОД ПРОДТОВАРІВ» для TOB фірма "Квант", сік гранатовий з цукром 1.0 1x6 у кількості 13440 банок за ціною постачання без ПДВ - 5,89 грн. визначено базу оподаткування в розмірі 79 184,0 грн., ПДВ (20%) - 15 836,8 грн., загальну суму з ПДВ - 95 020, 80 грн. Водночас, податковим органом в результаті проведеної перевірки на підставі податкової накладної від 20.03.2014 року № 216 сік встановлено, що сік гранатовий з цукром 1.0 1x6 у кількості 13440 банок за ціною постачання без ПДВ - 5,89 грн. база оподаткування складає 79 161,6 грн., ПДВ (20%) - 15 832,32 грн., загальна сума з ПДВ - 94 993,92 грн.). (а.с.72-121, Т.1). При цьому, наведені розбіжності встановлено щодо усіх податкових накладних, отриманих TOB фірма "Квант" від ТОВ «Саратський завод продтоварів».

Між тим, як з`ясовано судом, жодного належного, достатнього доказу на спростування вище окреслених розбіжностей щодо визначення бази оподаткування (обсягів постачання), позивачем суду не надано.

Також, як встановлено судом, та зафіксовано контролюючим органом у Актах від 29.05.2015р. №3941/15-53-15-514/13917208, та від 01.07.2015р. №4520/15-53-15-514/13917208, перевіркою правомірності визначення податкових зобов`язань та податкового кредиту, розрахунків з бюджетом та показників, відображених у деклараціях з ПДВ та Уточнюючих розрахунків з ПДВ TOB фірма "Квант" за періоди: грудень 2013 - лютий 2015р.р. встановлено завищення TOB фірма "Квант" податкового кредиту у порушення п.198.2 ст.198 п. 198.6 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 ПКУ. ТОВ фірмою "Квант" завищено податковий кредит у грудні 2013, січні - березні 2014 на загальну суму ПДВ 32 294,79 грн. по податковим накладним, отриманим від TOB «РН- КАРТ Україна» (ТОВ «ТНК- ТРАНС»), код 32489155: від 31.12.13 №1749 на суму ПДВ 9 060, 99 грн., від 31.01.14 №1521 на суму ПДВ 6 961,77 грн., від 28.02.14 №1588 на суму ПДВ 8 246, 03 грн., від 31.03.14 №1890 на суму ПДВ 8 026,0 грн., в яких невірно визначено дату здійснення першої події.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що авансові платежі здійснювалися платником відповідно виписок банку у період з грудня 2013 по березень 2014 року по календарним датам з 01 числа по 30/31 число. Так, у грудні 2013 року сальдо по кредиту рах.631 складає 1 863,5 грн. Авансові платежі здійснювались 02.12.2013, 10.12.2013,13.12.2013, 19.12.2013,23.12.2013,25.12.2013. У січні 2014 року сальдо по дебету рах.631 складає 0,00 грн. Авансові платежі здійснювались 02.01.2014, 09.01.2014,17.01.2014,23.01.2014, 27.01.20104, 28.01.2014. У лютому 2014 року сальдо по кредиту рах.631 складає 2 630,7 грн. Авансові платежі здійснювались 10.02.2014,13.02.2014,19.02.2014,26.02.2014. У березні 2014 року сальдо по кредиту рах.631 складає 1 776,16 грн. Авансові платежі здійснювались 04.03.2014, 07.03.2014, 12.03.2014, 19.03.2014, 21.03.2014, 26.03.2014.

Отже, судом з`ясоввно, що дата здійснення авансових платежів не відповідає даті виписки податкових накладних, та як наслідок позивачем сформовано податковий кредит на підставі податкових накладних за відсутності першої з подій, що власне і дає платнику право на виписку таких накладних, та у подальшому слугує підставою для формування податкового кредиту.

Судом також встановлено, що ТОВ «Квант» завищено податковий кредит у січні, березні, та вересні 2014р. на загальну суму ПДВ 853,46 грн. по податковим накладним, отриманим від ПРАТ «КИЇВСТАР" - податкові накладні від 31.12.13 №196527/1, 22136/1,19028/1, 262864/1 на загальну суму ПДВ 338,83 грн. (включено до складу податкового кредиту в січні 2014 року); від 31.01.14 №25767/1, 26832/1, 234949/11 на загальну суму ПДВ 388,56 грн. (включеного до складу податкового кредиту у березні 2014); від 31.08.2014р. №1294916 на загальну суму ПДВ 56,47 грн (включеного до складу податкового кредиту у вересні 2014р.).

Зокрема, судом встановлено, що надані позивачем до справи податкові накладні, отримані від ПРАТ «Київстар» від 28.02.2014 року за №№ 237192, 230824, 230743, 162552, взагалі не містять печаток контрагента - ПРАТ «Київстар».

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача про правомірність формування податкового кредиту за рахунок податкових накладних отриманих від ПРАТ «Київстар» з огляду на реальність цих операцій, та декларування вказаним контрагентом позивача податкових зобов`язань, оскільки, як з`ясовано судом, та зазначено вище, за правилами абз. 9 п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України порушення порядку заповнення податкової накладної позбавляє покупця права на включення відповідних сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, водночас, не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної у податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Зазначений висновок суду кореспондує положенням п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, відповідно до якого не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Також, у Акті перевірки від 01.07.2015р. №4520/15-53-15-514/13917208 встановлено, що на підставі наказу TOB фірма «Квант» від 18.06.2016р. №33 щодо проведення інвентаризації товарно - матеріальних цінностей з включенням до складу комісії представників органу ДФС - у якості спостерігачів, було здійснено інвентаризацію на складі TOB фірма «Квант» (вул. Долинська, 4).

Так, контролюючим органом зафіксовано, що для здійснення інвентаризації головним бухгалтером TOB фірма «Квант» надано роздруківку ТМЦ за рах.281 - «товари на складі» станом на 18.06.2015 року по найменуванню ТМЦ та лише у кількісному вигляді, без зазначення вартості одиниці товару та загальної суми вартості товарів у грошовому вимірі України, без підпису даного документу відповідальними особами. В ході інвентаризації встановлено відсутність ведення складського обліку ТМЦ, а саме: TOB фірма «Квант» не надано товарних звітів (форма №ТОРГ -28), прибуткових та видаткових накладних. На складі платника відсутній Журнал обліку руху товарів на складі (форма № ТОРГ-18), відсутній облік відповідно карток складського обліку (форма № ТОРГ-28). TOB фірма «Квант» було відмовлено посадовим особам органу ДПС в наданні прибуткових документів у будь -якому вигляді (паперовому чи електронному), при цьому, при проведенні інвентаризації були в наявності видаткові накладні без підпису та печаток контрагентів.

Не надання платником прибуткових документів, у т.ч. документів щодо повернення ТМЦ, видаткові документи, у т.ч. документи щодо зіпсування ТМЦ, товарні звіти щодо руху товарно - матеріальних цінностей, в яких встановлено кількість та вартість одиниці товару, унеможливило підтвердити залишки ТМЦ на складі TOB фірми «Квант» кількістю 69905 одиниць (фактично встановлено 69845 одиниць) на загальну суму 787558,12 грн.

Враховуючи, що посадовими особами TOB фірма «Квант» відмовлено у наданні документів первинного обліку руху товарів, не надано документів, які б підтверджували вартісний показник залишків, фахівцями податкового органу проведено вибірковий аналіз руху товарів згідно інформації, яка зазначена у податкових накладних, зареєстрованих у ЄРПН та їх порівняння з інвентаризаційними описами від 13.05.2015 та 18.06.2015 р.

Окрім того, у Акті встановлено, що платником відмовлено у наданні документів відповідно до запиту ДПІ (лист від 17.06.15 №17301/10/15-04) щодо надання наказу про облікову політику платника; обігово-сальдові відомості та журнали за ордери за рахунками 281,203,361,362,631,632,641/ПДВ,702,902,791; прибуткові документи щодо отриманих ТМЦ, товарно - транспортні накладні до них; видаткові документи щодо юс ТМЦ, товарно - транспортні накладні до них, договори, специфікації/прайс - листи до них (інші додаткові угоди); коригуючі документи щодо повернених контрагентами ТМЦ; документи щодо запасів, які знаходяться у дорозі (дизпаливо та бензин), акти списання паливних матеріалів, інші документи щодо зіпсування ТМЦ (у разі встановлення цих подій); картки складського обліку (в розрізі кожної операції), товарні звіти за період з 01.11.2013 р. по 28.02.2015р. та у період з 01.11.2013 р. до дати проведення інвентаризації (орієнтир - 18.06.2015р.), податкові накладні по отриманим та реалізованим ТМЦ, ВМД (експорт, імпорт, документи щодо формування первісної вартості імпортованих товарів) у період з 01.11.2013р. по 28.02.15, інші документи з метою складання товарного балансу та його відповідності залишкам від`ємного значення станом на 28.02.2015 року, про що було складено акти відмови платника у наданні документів від 23.06.15 №4379/15-53-15-04, від 19.06.15 №4312/15-53 -15-04.

Судом з`ясовано, та не спростовано жодним доказом факт неможливості підтвердження відповідності залишків ТМЦ на складі даним бухгалтерського обліку, що у свою чергу унеможливило підтвердження від`ємного значення ПДВ, котре є наслідком декларування податкових зобов`язань і податкового кредиту відповідно додатку № 2 до податкової відомості за лютий 2015 року TOB фірма «Квант» (період з 01.11.2013 по 28.02.15), водночас, встановлення невідповідності даних співставлення фактичної наявності ТМЦ з даними інвентаризацій від 13.05.2015 та 18.06.2015 свідчить про можливу реалізацію, яка безпосередньо впливає на обсяг податкових зобов`язань, формування від`ємного значення ПДВ та у подальшому безпідставно заявлену TOB фірма «Квант» суму бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок за лютий 2015 року у розмірі 369 483,0 гривень.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, та зважаючи, що позивачем жодним належним доказом не спростовано вище окреслені, виявлені контролючим органом в ході перевірок, порушення ТОВ Фірми «Квант» податкового законодавства, суд доходить висновку щодо неправомірності, та безпідстапвності позовних вимог ТOB фірма «Квант», та відповідно відсутності законодавчо передбачених підстав для їх задоволення.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві, додаткових письмових поясненнях, та заявах до позову.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Квант про скасування наказу, визнання незаконними дій щодо проведення перевірки, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Квант до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування Наказу ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1010 від 16.06.2015р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Фірми Квант з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015р., яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ; визнання незаконними дії ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Квант з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015р., яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ, результати якої оформлено Актом №4520/15-53-15-514/13917208 від 01.07.2015р.; визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 09.10.2015р. №, №, №, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірми Квант до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування Наказу ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області №1010 від 16.06.2015р. про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Фірми Квант з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015р., яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ; визнання незаконними дії ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ Квант з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2015р., яке визначено у ряд. 30 Уточнюючого розрахунку з ПДВ, результати якої оформлено Актом №4520/15-53-15-514/13917208 від 01.07.2015р.; визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 09.10.2015р. №, №, №, відмовити.

02.12.2020р.