Справа № 3/10/09
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання про розстрочення виконання судового рішення

02 грудня 2020 р. № 3/10/09
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши заяву державного підприємства Казанківської виправної колонії № 93 про розстрочення судового рішення в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області до державного підприємства Казанківської виправної колонії № 93 про стягнення заборгованості в сумі 25945, 11 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Миколаївської області від 17.02.2009 року адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області задоволено, стягнуто з державного підприємства Казанківської виправної колонії № 93 заборгованість в сумі 25945,11 грн.

На виконання вказаного судового рішення 06.04.2009 року судом видано виконавчий лист.

Ухвалою від 22.04.2013 року Миколаївський окружний адміністративний суд в задоволенні заяви ДП "Підприємство Казанківської виправної колонії № 93 державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області" про розстрочення виконання судового рішення у справі № 3/10/09 відмовив.

12.11.2020 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява відповідача державного підприємства Казанківської виправної колонії № 93 щодо розстрочення виконання рішення суду у справі №3/10/09, оскільки наразі існують обставини, що істотно ускладнюють його виконання.

Ухвалою від 25.11.2020 року суд призначив заяву представника позивача про заміну сторони виконавчого провадження до судового розгляду.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши клопотання представника державного підприємства Казанківської виправної колонії № 93 про розстрочення судового рішення у справі №3/10/09, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 4 ст. 378 КАС України передбачено, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, як вбачається з вищезазначених норм, підставою для розстрочення виконання рішення суду є наявність виняткових обставин, що ускладнюють належне виконання рішення суду. В свою чергу, питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочення вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочення це розподіл суми платежу на декілька термінів сплати, перший строк сплати починається з місяця, що настає за місяцем прийняття рішення, або розподіл суми податку на певні частини із встановленням строків сплати цих частин.

При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.378 КАС України, ця норма не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення КАС України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.90 КАС України. Відповідно до вказаної статті суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. З урахуванням наведеного, суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах.

При цьому, в даному випадку у відповідності до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування, покладено на особу, що звертається з відповідною заявою про відстрочення виконання судового рішення.

Також відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Представник заявника, обґрунтовуючи вищенаведену заяву, вказує на відсутність коштів на рахунках та недостатність обігових коштів, наявність кредиторської заборгованості підприємства, на підтвердження чого надає баланс на 01.10.2020 року.

З цього приводу суд зазначає, що розстрочення заборгованості не звільняє боржника від її сплати, а лише розбиває на декілька платежів, враховуючи можливість боржника погасити заборгованість в подальшому.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що ДП "Підприємство Казанківської виправної колонії № 93" знаходиться у скрутному матеріальному становищі та ніяких гарантій щодо його поліпшення у близькому майбутньому або до настання певної обставини немає.

Окрім цього, розстрочення рішення суду на 9 років, на думку суду, є занадто тривалим та недоречним, адже надання розстрочки на такий термін спростовує саму сутність стягнення.

Разом з тим, частиною 5 ст. 378 КАС України передбачено, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Крім того, заявником не надано будь-яких пояснень та доказів з приводу того, яким чином боржник планує у разі розстрочення виконання рішення суду, сплатити визначену цим рішенням заборгованість.

Відповідач жодним чином не обґрунтував реальність перспектив погашення заборгованості (отримання відповідного фінансування).

Суд зауважує, що той факт, що з 2010 року відповідач не вжив заходів для погашення заборгованості (принаймні, часткового), ставить під сумнів реальність сплати у зазначені строки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 248, 378 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про розстрочення виконання постановп Господарського суду Миколаївської області від 17.02.2009 року у справі № 3/10/09.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання повного тексту.

Суддя Г.В. Лебедєва