Справа № 320/6338/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року № 320/6338/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Миронівський завод по виготовленню круп та комбікормів" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство "Миронівський завод по виготовленню круп та комбікормів" (далі позивач) з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (далі відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 000171501 від 11.11.2019 року, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 20 382 368 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 000166501 від 11.11.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 8 776 429 грн., у тому числі 7 021 143 грн. основний платіж та 1 755 286 грн. штрафні (фінансові) санкції;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 000168501 від 11.11.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 71 797 389 грн., у тому числі 57 435 511 грн. основний платіж та 14 358 878 грн. штрафні (фінансові) санкції;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 000169501 від 11.11.2019 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 9 062 005 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 00167501 від 11.11.2019 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну вартість 102 216 177 грн., у тому числі 68 144 118 грн. основний платіж та 34 072 059 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Ухвалою суд від 19 листопада 2019 року в зазначеній справі відкрито загальне позовне провадження.

Представники позивачів в судових засіданнях та письмових процесуальних поясненнях підтримали позовні вимоги, вказавши на те, що оскаржувані рішення були винесені позивачем без врахування особливостей господарської діяльності позивача, яка підтверджується належними господарськими та фінансово-господарськими документами, що призвело до не вірної оцінки відповідачем такої господарської діяльності при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість (далі ПДВ).

Відповідач проти позовних вимог заперечив в повному обсязі. З пояснень представника відповідача та його письмових пояснень слідує, що висновки відповідача за наслідками яких було винесено оскаржувані рішення базуються на оцінці господарської діяльності позивача інспектором, який наділений відповідними дискреційними повноваженнями, а оскаржувані рішення є правомірними та відповідають вимогам чинного податкового законодавства.

Протокольною ухвалою суд від 19.10.2020 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши обставини справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ПАТ «Миронівський завод по виготовленню круп комбікормів» (ідент.код 00951770) є юридичною особою, зареєстрованою 05.11.2007 року, перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС України як платник податків, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

У період з 27.12.2018 по 30.09.2019, відповідно до наказу відповідача від 14.12.2018 №2359 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Миронівський завод по виготовленню круп комбікормів», - відповідачем було проведено відповідну перевірку товариства за результатами якої складено акт №183/28-10-05-01-01/00951770 «Про результати документальної планової перевірки Приватного акціонерного товариства "Миронівський завод по виготовленню круп та комбікормів", код за , дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2018» від 15.10.2019 (далі Акт перевірки).

У Акті перевірки відповідачем визначено наступні порушення:

1) пп.134.1.1. п. 134.1.ст.134, пп.140.4.2. п.140.4. ст.140 розділу ІІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010, п.5 П (С) БО «Дохід», - в наслідок чого товариством було занижено податок на прибуток у загальній сумі 19 430 806 грн. та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування у загальній сумі 20 382 368 грн.

2) п.44 ст.44, п.189.1 та п.189.9 ст.189, п.198.1 п.198.3 та п.198.5 п.198.6 ст.198, п.200.1 п.200.2 та п.200.4 ст.200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, - в наслідок чого товариством було занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 59 219 050 грн., завищено суму податку, що підлягає сплаті бюджетному відшкодуванню у розмірі 109 512 934 грн. та зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного періоду) у розмірі 9 062 005 грн.

На підставі зазначених висновків, відповідачем було винесено повідомлення-рішення, які оскаржуються у даній адміністративній справі (далі оскаржувані рішення).

З Акту перевірки, слідує, що відповідачем встановлено порушення позивачем як платником податків пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134., пп. 140.4.2. п. 140.4. ст. 140 розділу III Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, п. 5 П(С)БО 15 «Дохід», внаслідок чого Товариством занижено податок на прибуток підприємства у загальній сумі 19 430 806 грн. та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування у загальній сумі 20 382 368 грн. пов`язані (є наслідком) заниження доходу та фінансового результату за звітний період у розмірі 149 028 112 грн. по господарським операціям із контрагентами - постачальниками ТОВ «АГРОТОВ» (код за ), ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО» (код за ), ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ» (код за ), ПП «ЕЛІТАР АВТО» (код за ), ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮЄ» (код за ), ТОВ «СЕРВІЄБУДІНТЕР» (код за ), ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» (код за ), ТОВ «СПЕЦИНВЕЄТ» (код за ), ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ» (код за ), ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» (код за ), ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» (код за ), ТОВ НВП «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» (код за ), ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» (), TOB «ТІРАС ТРЕЙД» (), ФГ «САН» (код за ), ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ», (код за ), ПП «АСКОВ» (на даний момент ПП «МОСТ СТРОЙ ЛТД») (код за ), ТОВ ПВП «СТАНДАРТ» (код за ), TOB «ЕКСІТОС» (код за ).

Такий висновок відповідачем зроблено у зв`язку з тим, що на переконання останніх позивачем відображено в бухгалтерському обліку первинні документи по господарських взаємовідносин із вказаними вище контрагентами - постачальниками за відсутності в дійсності господарських операцій, а складені та надані до перевірки первинні бухгалтерські документи не можуть вважатись первинними для підтвердження даних бухгалтерського обліку.

При цьому інспекторами відповідача під час складання Акта перевірки та відображення описової частини порушення, не враховано, що відповідно до підпункту 44.1 статті 44. Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III Податкового кодексу України.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закійчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів Можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському [обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 N 88 визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг

господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

При цьому аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

З описової частини Акта перевірки слідує, що позивачем на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій та зміни в структурі активів надано первинні бухгалтерські документи, витребувані відповідачем для перевірки дійсності отримання товару від ТОВ «АГРОТОВ» (код за ), ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО» (код за ), ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ» (код за ), ПП «ЕЛІТАР АВТО» (код за ), ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮЄ» (код за ), ТОВ «СЕРВІЄБУДІНТЕР» (код за ), ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» (код за ), ТОВ «СПЕЦИНВЕЄТ» (код за ), ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ» (код за ), ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» (код за ), ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» (код за ), ТОВ НВП «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» (код за ), ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» (), TOB «ТІРАС ТРЕЙД» (), ФГ «САН» (код за ), ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ», (код за ), ПП «АСКОВ» (на даний момент ПП «МОСТ СТРОЙ ЛТД») (код за ), ТОВ ПВП «СТАНДАРТ» (код за ), TOB «ЕКСІТОС» (код за ).

Так, по взаємовідносинам із ТОВ «Агротов» (сторінка 12 - 15 акту перевірки) в акті зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 07.03.2017 року за № 070317-М, предметом якого є поставка соєвого шроту. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 05.07.2017 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих Товарів (Дт 902). Також надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні. Надано товарно-транспортні накладні.

Однак, з відзиву на позовну заяву відповідача слідує, що останнім при перевірці встановлено, що по наданим товарно-транспортним накладних встановлено, що соняшник ТОВ «АГРОТОВ» придбаває у інших контрагентів по ланцюгу постачання. Послуги з перевезення здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними - особами підприємцями). Проведеним же аналізом даних зазначених в ТТН та згідно інформаційної бази «НАІС ДДАІ» МВС України встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ «АГРОТОВ».

При цьому, згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня. Згідно переліку основних зернових складів, зазначена адреса в ТТН не обліковується в даному реєстрі. В ході перевірки надано запит до ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» про отримання інформації, щодо зберігання зерна соняшнику за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 pp. ТОВ «АГРОТОВ» в зазначений період не зберігало зернову продукцію.

До Офісу від ГУ ДФС у Донецькій області від 29.03.2019 за №2594/7/05-99-14-15 надійшли пояснення в яких зазначено, що Громадянин ОСОБА_1 , який значиться засновником ТОВ «АГРОТОВ», стверджує, що реєстрація підприємств, серед яких ТОВ «АГРОТОВ», на його ім`я проведена без його відома. «Я не підписував жодні установчі документи по даній юридичній особі, не подавав будь - яку звітність до державних органів, не подавав звітність на отримання та не отримував свідоцтво платника ПДВ, посилені сертифікати ключів та послуги електронного цифрового підпису для подання звітності в електронному вигляді, не складав податкові накладні та не здійснював їх реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних, не вчиняв дій спрямованих на відкриття будь - яких рахунків у банківських та інших установах для зазначених підприємств, не отримував доступу до дистанційної системи здійснення операцій по банківських рахунках та рахунках в цінних паперах, а також нікому не надавав довіреності на вчинення від мого імені жодних дій, пов`язаних з діяльністю вказаних суб`єктів господарювання».

Окрім того, відповідач вказав, що до Офісу від ГУ ДФС у Кіровоградській області надійшла податкова інформація від 10.10.2017 №93/11-28-14-04/41052453 по контрагенту ТОВ «АГРОТОВ» за період декларування ПДВ лютий - вересень 2017, в якій зазначено: узагальнена податкова інформація складена у зв`язку з неможливістю проведення перевірки ТОВ «АГРОТОВ», враховуючи відсутність посадових осіб за податковою адресою згідно службових записок оперативного управління ГУ ДФС у Кіровоградській області від 15.09.2017 № 2068/11-28-21-05 та від 21.09.2017 № 2103/11-28-21-12.

В розрізі номенклатури і позицій, ТОВ «АГРОТОВ» реалізувало на адресу позивача товар, а саме: шрот соняшниковий. Фактично, згідно податкової звітності ТОВ «АГРОТОВ», встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності.

Проведеним аналізом інформації, по ланцюгу постачання, відповідачем було встановлено оформлення податкових накладних на користь ТОВ «АГРОТОВ» від контрагентів-постачальників:

- ТОВ «СПЕЦАГРОКОРМ», код за ;

- ТОВ «ПРАЙМ-ФІН ГРУП», код за ).

Проведеним аналізом інформації, що міститься в АІС «ПОДАТКОВИМ БЛОК» по контрагентах постачальниках відповідачем встановлено наявний обрив ідентифікованого товару по ланцюгу постачання. З врахуванням зазначеної наявної на момент перевірки позивача інформації, та поясненням засновника ТОВ «АГРОТОВ» ОСОБА_1 , відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга по постачанню товару, відповідачем було зроблено в Акті перевірки висновок про нереальність придбання товарів у ТОВ «АГРОТОВ» та неможливість здійснення ним господарських операцій, що не було спростовано позивачем і в ході судового розслідування

Щодо ТОВ «Врожай - Агро» (сторінка 17- 19 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 05.03.2018 року за № 9187/м, предметом якого є поставка сільськогосподарської продукції. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 24.05.2018 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих Товарів (Дт 902). Також надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні. Надано товарно-транспортні накладні.

Проведеним аналізом даних зазначених в ТТН та згідно інформаційної бази «НАІС ДДАІ» МВС України, відповідачем було встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО». При цьому, згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» - відсутня.

В ході перевірки відповідачем було направлено запит до ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» про отримання інформації, щодо зберігання зерна соняшнику за період з 01.01.2015 по 30.09.2018. У відповідь на цей запит відповідачем було отримано відповідь, що ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО» не зберігало соняшник в зазначений період. Однак в інформації про зберігання соняшнику в селищах, які зазначені в ТТН зазначено місце навантаження в період травень 2018: Київська обл., Бородянський р-н, с. Лубянка, вул. Калова, 39-Ж. ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО» здійснювало навантаження соняшнику в періоди коли термін збирання врожаю ще не розпочався і мало бути на складському зберіганні.

З відзиву відповідача слідує, що за даними офіційного сайту «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» по наявній адресі не зазначено в переліку зернових складів. Відповідач також вказав, що згідно пошукових систем встановлено неможливість здійснення зберігання соняшнику на зазначеній території, а також здійснення навантаження - розвантаження вказаного у ТТН товару великогабаритним транспортом у зв`язку з відсутністю зерносховищ та відсутності вантажопідйомних засобів для належного відпуску автомобілів до пункту розвантаження, що свідчить про неможливість зберігання соняшнику за даною адресою.

СУФР ГУ ДФС у Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000038 від 13.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.5 ст.27 ч.З ст.212 КК України, згідно якого встановлено, що мешканці м. Кропивницького та інші не встановлені особи з метою прикриття незаконної діяльності, що полягала у наданні реально діючим суб`єктам господарювання послуг по незаконному зменшенню податкових зобов`язань перед бюджетом, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, діючи умисно, повторно в період з 2016 по 2017 створили та придбали наступні суб`єкти господарської діяльності (юридичні особи), серед яких зазначається ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО» та використовуючи реквізити, печатки та банківські рахунки вищевказаних підприємств, шляхом документування безтоварних фінансово - господарських операцій надавали послуги щодо мінімізації податкових зобов`язань підприємствам реального сектору економіки Кіровоградської та інших областей України.

Відповідач також вказав, що в розрізі номенклатури і позицій ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО» реалізувало на адресу ПАТ «Миронівський ЗВКК» соняшник некласний врожаю 2017 року. Згідно податкової звітності ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО», відповідачем встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності.

Проведеним аналізом інформації, по ланцюгу постачання, відповідачем встановлено оформлення податкових накладних на ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО» від наступних контрагентів-постачальників: - TOB «К.А.С.», код за ;

- ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС ПРОМ РЕСУРС», код за ;

- ТОВ «ІНТЕРТРЕЙДІС», код за ;

- ТОВ «НВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «УГАР», код за .

Проведеним аналізом інформації, що міститься в АІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» по контрагентам-постачальникам відповідачем встановлено обрив по ланцюга постачання соняшнику.

З врахуванням зазначеної вище інформації, у зв`язку з відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга придбання товару, відповідачем в Акті перевірки було встановлено нереальність придбання товарів від ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО» та неможливість здійснення ним господарських операцій, що не було спростовано доказами, поданими позивачем в судовому засіданні.

Щодо ТОВ «ТД «Екопрінт» (сторінка 23 - 25 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 27.05.2015 року за № 171/05-2015, предметом якого є поставка сточ-стрічки. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі на загальну суму 267 789,46 грн. Станом на 02.03.2016 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання Товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Також надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні.

По наданим товарно-транспортних накладних відповідачем встановлено, що стрічку поліпропіленову з липким шаром ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ» придбаває у інших контрагентів по ланцюгу постачання та послуги з перевезення здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними - особами підприємцями). Проведеним аналізом даних зазначених в ТТН та згідно інформаційної бази «НАІС ДДАІ» МВС України відповідачем встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ». Згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня.

Відповідач також у відзиві на позовну заяву вказує на те, що, згідно інформації розміщеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, по контрагенту ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ» СУ ФР ГУ ДФС у Сумській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000078 від 17.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212 КК України, згідно якого встановлено наявність схема ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, шляхом проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, які не мають реального товарного характеру, серед яких зазначається ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ».

Відповідач також зазначив, що в розрізі номенклатури і позицій ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ» реалізувало на адресу позивача товар, а саме, стрічку поліпропіленову з липким шаром. Фактично згідно податкової звітності ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ» встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності.

Проведеним аналізом інформації, по ланцюгу постачання, відповідачем встановлено оформлення податкових накладних на ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ» від контрагента ТОВ «ТД «ІНВЕСТ-ПАК» (код за ). Зважаючи на зазначені відомості відповідач зробив в Акті перевірки висновок про нереальність придбання товару позивачем у ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ» та неможливість здійснення останнім господарських операцій, який не був спростований доказами, поданими стороною позивача в судовому засіданні.

Щодо ПП «Елітар Авто» (сторінка 27 - 29 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 05.03.2018 року за № 9187/м, предметом якого є поставка сільськогосподарської продукції. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 24.05.2018 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Також надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні. Надано товарно-транспортні накладні.

По наданим товарно-транспортних накладних встановлено, що соняшник ПП «ЕЛІТАР АВТО» придбав у інших контрагентів по ланцюгу постачання. Послуги з перевезення здійснювались третіми особами (підприємствами чи фізичними - особами підприємцями). Проведеним аналізом даних зазначених в ТТН та згідно інформаційної бази «НАІС ДДАІ» МВС України відповідачем встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ПП «ЕЛІТАР АВТО». Згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) відповідачем встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня. Навантаження ТТН містять лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження.

В ході перевірки відповідачем було сформовано запит до ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» щодо отримання інформації, про зберігання зерна соняшнику за період з 01.01.2015 по 30.09.2018. у відповідь на цей запит відповідач отримав відомості, що ПП «ЕЛІТАР АВТО» в зазначений період зернову продукцію не зберігало.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що до Офісу ВПП ДФС надійшов вирок Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/24813/18 в якому встановлено, що: ОСОБА_2 , який на момент здійснення господарських операцій був керівником ПП «ЕЛІТАР АВТО», в січні 2016 року, перебуваючи у м. Вінниці, отримав від невстановленої особи пропозицію за грошову винагороду придбати та перереєструвати на своє ім`я суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи), стати їх засновником, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, тобто зайнятись фіктивним підприємництвом. Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій, як майбутнього засновника та директора підприємства, ОСОБА_2 погодився на таку пропозицію. Вінницький міський суд Вінницької області визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.205, ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України.

Також, в Ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 по справі №127/25448/17 встановлено, що ОСОБА_2 працює з 2011 року торговим представником ТОВ «ПП МАЙСТЕР», його робоче місце знаходиться у приміщенні гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці. З гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці отримано відомості про перебування ОСОБА_2 у приміщенні гіпермаркету протягом 2016 - 2017 років, з якої встановлено, що фактично весь робочий час зазначена особа перебувала в приміщенні гіпермаркету.

Відповідач вказав, що в розрізі номенклатури і позицій ПП «EЛІTAP АВТО» реалізувало на адресу позивача товар, а саме: соняшник. Однак відповідач вказав, що згідно податкової звітності ПП «EЛІTAP АВТО» є недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Проведеним аналізом інформації, що міститься в АІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» по контрагентах постачальниках встановлено по ТОВ «БРОКС ІНВЕСТМЕНТ» в період з 01.01.2015 по 30.09.2018 відповідачем встановлено відсутність придбання соняшника, натомість оформлені податкові накладні на придбання продуктів харчування та електроприлади, по ТОВ «ДЖЕНЕРАЛ-СПЕЙС» в період з 01.01.2015 по 30.09.2018 встановлено відсутність придбання соняшника, натомість - оформлені податкові накладні на придбання дизельного пального та бензину.

З врахуванням зазначеної вище інформації, у зв`язку з наявним вироком по керівнику ПП «ЕЛІТАР АВТО» ОСОБА_2 , відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачання товару, відповідачем було встановлено нереальність придбання товарів від ПП «ЕЛІТАР АВТО» та не можливість здійснення ним господарських операцій.

Щодо ТОВ «Никсервис-Плюс» (сторінка 32 - 35 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 02.09.2015 року за № 5271/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 11.04.2016 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, податкові накладні.

До перевірки позивачем було частково надано товарно-транспортні накладні щодо транспортування товарів у кількості 12 штук. Згідно видаткових накладних об`єм постачання складав 1 438,32 т. товарно-транспортних накладних надано на 1 423,60 т.

По наданим товарно-транспортним накладним відповідачем встановлено, що соняшник ТОВ «НИКСЕРВИС- ПЛЮС» придбаває у інших контрагентів по ланцюгу постачання та послуги з перевезення здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними - особами підприємцями).

Проведеним аналізом даних зазначених в ТТН та згідно інформаційної бази «НАІС ДДАІ» МВС України встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН, згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС». При цьому, згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня.

Відповідачем також під час перевірки було встановлено одночасне оформлення 2-х товарно-транспортних накладних на одного водія - ОСОБА_3 НОМЕР_1 , на один маршрут ( АДРЕСА_1 «Миронівський ЗВКК», АДРЕСА_2 ; відстань складає 210 кілометрів), що є неможливим з урахуванням 8 годинного робочого дня та є нереальним з розрахунку, що водію необхідно було подолати відстань у 840 кілометрів за один день зі швидкістю транспортного засобу 80 кілометрів на годину і потрібно рухатись 10:30 годин поспіль, без врахування часу на відпочинок та зупинок.

Відповідач у відзиві вказав, що навантаження ТТН містять лише область та селище без ідентифікації адреси та основних реквізитів навантаження. В ході перевірки відповідачем було сформовано запит до ДП «ДЕРЖРЕСТРИ УКРАЇНИ» про отримання інформації, щодо зберігання зерна соняшнику за період з 01.01.2015 по 30.09.2018. За наслідками запиту відповідачем було отримано відомості, що ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС» зберігало соняшник з 26.10.2015 по 01.06.2016 року в кількості 196,1 тон за адресою: Дніпропетровська обл., Широківський район, с. Карпівка, вул. Центральна, буд.ІА. - ТОВ «СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО НОВОІНГУЛЕЦЬКЕ ХПП», код за та з 22.04.2016 по 01.07.2016 року за адресою: 27100, Кіровоградська обл., Новоукраїнський, м.Новоукраїнка, вул. Курчатова, буд.40Г - ТОВ «ЗЕРНОВИК», код за . Проте інформації щодо зберігання соняшнику в селищах, які зазначені в ТТН відсутня. Місце навантаження згідно ТТН: в період вересень 2015р. - Кіровоградська обл., Олександрівський р - н, с. Цвітне; в періоди жовтень 2015, грудень 2015, січень - лютий 2016 - Черкаська обл., Каменський р - н, пгт. Кам`янка; в період лютий 2016 - Київська обл., с. Бурти, Черкаська обл., Чорнобаївський р - н, с. Новоукраїнка, Кіровоградська обл., Онуфріївський р - н, смт. Павлиш; в період квітень 2015 - Миколаївська обл., Новобугський р - н, с. Березнеговатське.

Відповідачем було встановлено, що ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС» здійснювало навантаження соняшнику в періоди, коли терміни збирання врожаю закінчились і зерно мало бути на складському зберіганні. Відповідач вказав, що за даними офіційного сайту ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ», - жодний з перелічених вище адрес не зазначений в переліку зернових складів. Згідно пошукових систем відповідачем встановлено неможливість здійснення зберігання соняшнику на зазначеній території, а також здійснення навантаження - розвантаження вказаного в ТТН товару великогабаритним транспортом у зв`язку з відсутністю зерносховищ та відсутності вантажопідйомних засобів для належного відпуску автомобілів до пункту розвантаження, що свідчить про неможливість зберігання соняшнику за даними адресами. Складські квитанції були виписані на зазначених елеваторах у загальній кількості на 371,24 тон, цим контрагентом позивачу було відвантажено 1 423,60 тон соняшнику.

Згідно інформації розміщеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень по контрагенту ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС» СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до СРДР за №0000039 від 12.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.3 ст.212 КК України, згідно якого встановлено, що розроблена схема ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, шляхом проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, які не мають реального товарного характеру, серед яких зазначається ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС». Також відповідач вказав, що він отримав від ГУ ДФС у м. Києві надійшла податкову інформацію від 01.03.2017 №42/26-15-14-04-03 по контрагенту ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС» за період декларування ПДВ з березня - травень 2016 року, в якій зазначено: ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС» за місцезнаходженням не значиться.

В розрізі номенклатури і позицій ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС» реалізувало на адресу позивача товар, а саме, соняшник некласний врожаю 2015 року. Фактично згідно податкової звітності ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС» відповідачем під час перевірки було встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності.

Проведеним аналізом інформації, що міститься в АІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» по контрагентах постачальниках відповідачем встановлено наступне:

- Аналізом податкових накладних оформлених ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС» на ТОВ «АЛЬФА-ТРЕСТ» в період з 01.01.2015 по 30.09.2018 встановлено відсутність придбання соняшника, натомість оформлені податкові накладні на придбання продуктів харчування.

- Аналізом податкових накладних оформлених на ТОВ «ТЕХНОРЕСУРС-КОНТАКТ» в період з 01.01.2015 по 30.09.2018 встановлено відсутність придбання соняшника, натомість оформлені податкові накладні на придбання продуктів харчування.

Аналізом податкових накладних оформлених на ТОВ «ПАЛЛАТІУМ» в період з 01.01.2015 по 30.09.2018 встановлено відсутність придбання соняшника, натомість оформлені податкові накладні на придбання одягу, взуття, іграшок дитячих, цукерок.

З врахуванням зазначеної інформації, у зв`язку з відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявність обриву ланцюга постачанню товару, відповідачем в Акті перевірки встановлено нереальність придбання товарів від ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮС» та неможливість здійснення ним господарських операцій, зокрема і з позивачем, що не було спростовано досліджуваними судом доказами в даній справі.

Щодо ТОВ «Сервісбудінтер» (сторінка 39 - 42 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 10.05.2016 року за № 6288/м, предметом якого є поставка сільськогосподарської продукції. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 24.05.2016 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні, надано товарно-транспортні накладні.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що, згідно аналізу змін історії посадових осіб АІС «Податковий блок» встановлено, що в період взаємовідносин керівником та підписантом від ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» був ОСОБА_2 . Згідно державного реєстру юридичних та фізичних осіб керівником є ОСОБА_2 . Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (Форма №1ДФ) до контролюючих органів не подавалася взагалі, а отже інформація про трудові ресурси відсутня. Оплата за поставлені товари проведена позивачем згідно банківських виписок на суму 5 455 737,17 грн., в т.ч. ПДВ. операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 5 455 737,17 грн.

Згідно наданих первинних документів за травень 2016 року підприємству надійшло соняшника некласного урожаю 2015 року у загальній кількості 485,40 тонн. По дослідженим відповідачем товарно-транспортним накладним встановлено, що соняшник ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» придбавав у інших контрагентів по ланцюгу постачання. Послуги з перевезення здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними - особами підприємцями). Проведеним аналізом даних зазначених в ТТН та згідно інформаційної бази «НАІС ДЦАІ» МВС України відповідачем встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР». При цьому, згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф.№1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня. Навантаження ТТН містять лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження. В ході перевірки відповідачем було сформовано запит до ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» про отримання інформації, щодо зберігання зерна соняшнику за період з 01.01.2015 по 30.09.2018. Згідно отриманої відповіді на зазначений запит, ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» - в зазначений період не зберігало зернову продукцію.

Також відповідач у своєму відзиві посилається на на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від по справі №127/24813/18 в якому встановлено, що ОСОБА_2 , який в період взаємовідносин з ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» був керівником та підпис антом, в січні 2016 року, перебуваючи у м. Вінниці, отримав від невстановленої особи пропозицію за грошову винагороду придбати та перереєструвати на своє ім`я суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи), стати їх засновником, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, тобто зайнятись фіктивним підприємництвом. Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього засновника та директора підприємства, ОСОБА_2 погодився на таку пропозицію. Вінницький міський суд Вінницької області визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.205, ч.5 ст.27 ч.І ст.205 Кримінального кодексу України. В Ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 по справі №127/25448/17 встановлено, що ОСОБА_2 працює з 2011 року торговим представником ТОВ «ПП МАЙСТЕР», його робоче місце знаходиться у приміщенні гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці. З гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці отримано відомості про перебування ОСОБА_2 у приміщенні гіпермаркету протягом 2016 - 2017 років, з якої встановлено, що фактично весь робочий час він перебував у приміщенні гіпермаркету.

Відповідач вказує також на наявну в нього податкову інформацію від ГУ ДФС у Вінницькій області надійшла податкова інформація від 05.12.2016 №47981/10/02-28-14-01 по контрагенту ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» за період декларування ПДВ - травень 2016 року, в якій зазначено, що узагальнена податкова інформація складена з причини неможливості проведення документальної позапланової виїзної перевірки у зв`язку із відсутністю ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» за місцезнаходженням: м. Вінниця, вул. Вишнева,5. Факт відсутності ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» за місцезнаходженням засвідчено актом від 23.09.16р. №254/1401 та довідкою оперативного управління ГУ ДФС у Вінницькій області від 26.10.2016р. №873/21-05-03.

Таким чином в розрізі номенклатури і позицій ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» реалізувало на адресу позивача товар, а саме, соняшник некласний урожаю 2015 року у загальній кількості 485,40 тон. Фактично, згідно податкової звітності ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності.

Проведеним аналізом інформації, що міститься в АІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» по контрагентах - постачальниках встановлено, що податкова декларація з транспортного податку, податкова декларація з податку на нерухоме майно до контролюючого органу не надавалась, що свідчить про відсутність на підприємстві транспортних засобів.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, транспортні засоби у інших контрагентів не орендувалось та не придбавались. Податкова декларація зі сплати земельного податку та орендної плати за землю до ДПІ за основним місцем обліку не подавалась, що свідчить про неможливість вирощування олійних та зернових культур. Аналізом податкових накладних встановлено відсутність придбання соняшника, натомість оформлені податкові накладні на придбання дизельного пального та бензину.

З врахуванням наявної інформації, у зв`язку з наявним вироком по керівнику ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» ОСОБА_2 , відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявність обриву ланцюга постачання товару, відповідачем встановлено нереальність придбання товару у ТОВ «СЕРВІСБУДІНТЕР» та неможливість здійснення ним господарських операцій.

Щодо ТОВ «Синтез - профіт» (сторінка 45 - 47 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 14.08.2015 року за № 229/08-2015, предметом якого є поставка м`ясної продукції. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 04.04.2016 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні.

До перевірки позивачем відповідачу було надано договір поставки від 14.08.2015 за №229/08-2015, укладений між позивачем («Покупець») та ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» («Постачальник») про поставку покупцеві яловичину 1 - го гатунку. Оплата за поставлені товари проведена згідно банківських виписок на суму 194 427,17 грн. в т.ч. ПДВ. Позивачем операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 162 022,64 грн. Згідно наданих первинних документів за вересень 2015 - березень 2016 року підприємству надійшли напівфабрикати з яловичини 1с заморожені від ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» у загальній кількості 3 246,48 кг.

Відповідач також вказує, що на час перевірки позивача до Офісу ВПП ДФС надійшло пояснення від СУФР ГУ ДФС у Київській області в якому встановлено, що засновник ОСОБА_4 жодних СГД не реєстрував, підприємницьку діяльність від імені ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» не здійснював та не мав на меті здійснювати. Таким чином, в ході проведення перевірки позивача при взаємовідносинах з контрагентом-постачальником ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» відповідачем було враховано наступне: в період взаємовідносин засновник ОСОБА_4 жодних СГД не реєстрував, підприємницьку діяльність від імені ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» не здійснював та не мав на меті здійснювати; повідомлення за формою №20-ОПП щодо наявності об`єктів оподаткування до ДПІ за основним обліком не подавались, що свідчить про відсутність на підприємстві власного майна (земельні ділянки, офіси, склади та інше), передбачено статтею 63 ПКУ; податкова декларація з транспортного податку, податкова декларація з податку на нерухоме майно до контролюючого органу не надавалась, що свідчить про відсутність на підприємстві транспортних засобів; відповідно до отриманої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.05.2019 №168013277, у ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» відсутні у власності будівлі, споруди, земельні ділянки тощо.

У зв`язку з наявними поясненнями громадянина ОСОБА_4 (засновника СГД), згідно яких жодних СГД він не реєстрував, підприємницьку діяльність від імені ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» не здійснював та не мав на меті здійснювати; відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів; наявністю обриву ланцюга постачання товару, відповідачем було встановлено нереальність придбання товару у ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» та неможливість здійснення ним господарських операцій.

Щодо ТОВ «Спецінвест» (сторінка 47 - 50 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 14.04.2016 року за № 6235/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 16.04.2016 року заборгованість за товар відсутня. Позивачем операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 8 510 607,86 грн.

Згідно наданих позивачем відповідачу до перевірки паперових носіїв за формою первинних документів за квітень - червень 2016 року, підприємству надійшов соняшник некласний урожаю 2015 року у загальній кількості 913,86 т. До перевірки позивачем відповідачу було надано товарно-транспортні накладні щодо транспортування товарів у кількості 38 штук на загальну кількість у 913,86 т., згідно яких товар (соняшник) ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ» придбав у інших контрагентів по ланцюгу постачання. Послуги з перевезення здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними-особами підприємцями).

Проведеним аналізом наданих до перевірки товарно-транспортних накладних відповідачем встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН, згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ». Згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня. Навантаження ТТН містять лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження.

В ході перевірки відповідачем було сформовано запит до ДП «Держреєстри України» про отримання інформації, щодо зберігання зерна соняшника за період з 01.01.2015 по 30.09.2018. Згідно складських квитанцій, ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ» не зберігав на зерноскладах насіння соняшнику в період взаємовідносин з ПАТ «Миронівський ЗВКК», а саме, квітень 2016р. - червень 2016р. Інформація про зберігання соняшника в селищах, які зазначені в ТТН, зазначено місце навантаження: в період травень 2016р. - Дніпропетровська обл., Криворізький р-н., с. Кіровка; в період взаємовідносин червень 2016р. - Дніпропетровська обл., Томаковський р-н, с. Виводове; в період взаємовідносин червень 2016р. - Дніпропетровська обл., Софіївський р-н, смт. Софіївка, в період взаємовідносин квітень червень 2016р. - Кіровоградська обл., Новоархангельський рн, с. Копеньковате; в період взаємовідносин квітень 2016р. - Херсонська обл., Високопольський р-н, с. Князеве. Відповідачем також під час перевірки встановлено, що ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ» здійснювало навантаження соняшника в періоди, коли терміни збирання врожаю ще не розпочалися і мало бути на складському зберіганні.

Відповідач вказав у відзиві на позовну заяву, що за даними офіційного сайту Дії «Держреєстри України», зазначені вище адреси не зазначені в переліку зернових складів. Так згідно пошукових систем відповідачем встановлено неможливість здійснення зберігання соняшнику на зазначеній території, а також здійснення навантаження - розвантаження вказаного у ТТН товару великогабаритним транспортом у зв`язку з відсутністю зерносховищ та відсутності вантажопідйомних засобів для належного відпуску автомобілів до пункту розвантаження, що свідчить про неможливість зберігання соняшнику за даними адресами.

У своєму відзиві відповідач вказав на те, що, згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень по контрагенту ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ» значиться інформація, що СВ ФР ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області проводить досудове розслідування, за кримінальним провадженням №0000039 від 12.04.2017, згідно якого встановлено, що розроблена схема ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, шляхом проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, які не мають реального товарного характеру, серед яких зазначається ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ».

Окрім того, до на час перевірки до відповідача надійшла податкова інформація за №108/14-03-14-02/38458405 по контрагенту ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ» за період декларування ПДВ січень - червень 2016 року, в якій зазначено, що узагальнена податкова інформація складена з причини неможливості проведення перевірки ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ». Враховуючи вимоги пункту 3 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 28 грудня 2014 р. №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи»: ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ» задекларувало у 2015 році дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку у розмірі 723 702 грн.

Таким чином в розрізі номенклатури і позицій ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ» реалізувало на адресу позивача товар, а саме, соняшник некласний урожаю 2015 року у загальній кількості 913,86 т. Фактично, згідно податкової звітності ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ» відповідачем встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності.

В подальшому, проведеним аналізом інформації, по ланцюгу постачання, відповідачем встановлено, що ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ» був у взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: - ТОВ «АЛЬФА-ТРЕСТ» (код за ); ТОВ «ТЕХНОРЕСУРС-КОНТАКТ» (код за ); ТОВ «ПАЛЛАТІУМ» (код за ). Проведеним аналізом інформації, що міститься в АІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» по контрагентах постачальниках встановлено та враховано наступне.

Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, устаткування та обладнання, що потрібне для вирощування та оброблення сільськогосподарських земель у інших контрагентів не орендувалось та не придбавалось. Податкова декларація з транспортного податку, податкова декларація з податку на нерухоме майно до контролюючого органу не надавалась, що свідчить про відсутність на підприємстві транспортних засобів. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, транспортні засоби у інших контрагентів не орендувалось та не придбавались. Податкова декларація зі сплати земельного податку та орендної плати за землю до ДПІ за основним місцем обліку не подавалась, що свідчить про неможливість вирощування олійних та зернових культур.

Аналізом податкових накладних оформлених на ТОВ «АЛЬФА-ТРЕСТ» в період з 01.01.2015 по 30.09.2018 встановлено відсутність придбання соняшника, натомість оформлені податкові накладні на придбання продуктів харчування. Аналізом податкових накладних оформлених на ТОВ «ТЕХНОРЕСУРС-КОНТАКТ» в період з 01.01.2015 - 30.09.2018, встановлено відсутність придбання соняшника, натомість оформлені податкові накладні на придбання продуктів харчування. Аналізом податкових накладних оформлених на ТОВ «ПАЛЛАТІУМ» в період з 01.01.2015 - 30.09.2018, встановлено відсутність придбання соняшника, натомість оформлені податкові накладні на придбання одягу, взуття, іграшок дитячих, цукерок.

З врахуванням зазначеної вище наявної інформації, у зв`язку з відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачанню товару, відповідачем було встановлено нереальність придбання товару у ТОВ «СПЕЦІНВЕСТ» та неможливість здійснення ним господарських операцій.

ТОВ «Трансагроком» (сторінка 53 - 55 акту перевірки) в акті зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 05.02.2016 року за № 6124/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 30.09.2018 року заборгованість за товар відсутня. Позивачем операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 2 889 688,89 гривень. Згідно наданих паперових носіїв за формою первинних документів за лютий 2016 року підприємству від ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ» надійшов соняшник некласний урожаю 2015 року у загальній кількості 318,84 т.

По наданим позивачем відповідачу товарно-транспортним накладним встановлено, що соняшник ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ» придбав у інших контрагентів по ланцюгу постачання. Послуги з перевезення здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними - особами підприємцями).

Проведеним аналізом даних зазначених в ТТН та згідно інформаційної бази «НАІС ДДАІ» МВС України встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ». При цьому, згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня. Навантаження ТТН містять лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження. В ході перевірки відповідачем було сформовано запит до ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» про отримання інформації, щодо зберігання зерна соняшнику за період з 01.01.2015 по 30.09.2018. У відповідь на цей запит відповідач отримав відомості, що ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ» в зазначений період не зберігало соняшник.

У відзиві на позову заяву відповідач також вказує на вирок Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/24813/18 в якому встановлено, що ОСОБА_2 , який був посадовою особою ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ», в січні 2016 року, перебуваючи у м. Вінниці, отримав від невстановленої особи пропозицію за грошову винагороду придбати та перереєструвати на своє ім`я суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи), стати їх засновником, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, тобто зайнятись фіктивним підприємництвом. Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього засновника та директора підприємства, ОСОБА_2 погодився на таку пропозицію.

Вінницький міський суд Вінницької області визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.205, ч.5 ст.27 ч.І ст.205 Кримінального кодексу України. Також в Ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 по справі №127/25448/17 встановлено, що ОСОБА_2 працює з 2011 року торговим представником ТОВ «ПП МАЙСТЕР», його робоче місце знаходиться у приміщенні гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці. З гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці отримано відомості про перебування ОСОБА_2 у приміщенні гіпермаркету протягом 2016 - 2017 років, з якої встановлено, що фактично весь робочий час він перебував у приміщенні гіпермаркету.

В розрізі номенклатури і позицій ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ» реалізувало на адресу позивача товар, а саме, соняшник некласний урожаю 2015 року. Фактично згідно податкової звітності ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ» встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Проведеним аналізом інформації, по ланцюгу постачання товару, відповідачем не встановлено оформлення податкових накладних на користь ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ» від контрагентів-постачальників.

З врахуванням зазначеної наявної інформації, у зв`язку з наявним вироком по керівнику ОСОБА_2 , відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачанню товару, відповідачем під час перевірки встановлено нереальність придбання товарів позивачем у ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ» та неможливість здійснення ним господарських операцій, що було підтверджено і в судовому засіданні.

Щодо ТОВ «Фрут Майстер Комерс» (сторінка 57- 59 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 27.05.2016 року за № 6392/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 06.07.2016 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих Товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

У своєму відзиві відповідач вказує, що видаткові накладні з боку ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» оформлені та підписані невідомими особами: за директора - ОСОБА_5 та за бухгалтера - ОСОБА_6 . Згідно аналізу змін історії посадових осіб а АІС «Податковий блок» встановлено, що в період взаємовідносин керівником та підписантом був ОСОБА_2 . Згідно державного реєстру юридичних та фізичних осіб керівником є ОСОБА_2 . Згідно аналізу поданої звітності за період взаємовідносин підписантом був ОСОБА_2 .

Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (Форма 1ДФ) до контролюючого органу ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» не надавалась взагалі. Отже, інформація про трудові ресурси відсутня у зв`язку з неподанням відповідної звітності всупереч пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України.

Оплата за поставлені товари проведена згідно банківських виписок на суму 5 778 364,30 грн., в т.ч. ПДВ.Позивачем операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 4 815 303,57 грн. По наданим позивачем відповідачу товарно-транспортних накладних встановлено, що соняшник ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» придбав у інших контрагентів по ланцюгу постачання. Послуги з перевезення здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними - особами підприємцями). Проведеним аналізом даних зазначених в ТТН та згідно інформаційної бази «НАІС ДДАІ» МВС України встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС». При цьому, згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня.

Навантаження ТТН містять лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження. В ході перевірки надано запит до ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» про отримання інформації, щодо зберігання зерна соняшнику за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 та встановлено, що ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» в зазначений період не зберігало зернову продукцію.

До Офісу ВПП ДФС надійшов вирок Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/24813/18 в якому встановлено, що ОСОБА_2 , який був посадовою особою ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС», в січні 2016 року, перебуваючи у м. Вінниці, отримав від невстановленої особи пропозицію за грошову винагороду придбати та перереєструвати на своє ім`я суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи), стати їх засновником, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, тобто зайнятись фіктивним підприємництвом. Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього засновника та директора підприємства, ОСОБА_2 погодився на таку пропозицію.

Вінницький міський суд Вінницької області визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.205, ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України. Також в Ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 по справі №127/25448/17 встановлено, що ОСОБА_2 працює з 2011 року торговим представником ТОВ «ПП МАЙСТЕР», його робоче місце знаходиться у приміщенні гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці. З гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці отримано відомості про перебування ОСОБА_2 у приміщенні гіпермаркету протягом 2016 - 2017 років, з якої встановлено, що фактично весь робочий час він перебував у приміщенні гіпермаркету.

В розрізі номенклатури і позицій ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» реалізувало на адресу позивача товар, а саме, соняшник некласний урожаю 2015 року у загальній кількості 517,08 т. Згідно податкової звітності ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» відповідачем встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності.

Проведеним аналізом інформації по ланцюгу постачання, відповідачем під час перевірки встановлено оформлення податкових накладних на ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» від контрагента - постачальника: TOB «КОРТЕС- ПЛЮС» (код за ). Також проведеним аналізом інформації, по контрагенту постачальника відповідачем встановлено, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, устаткування та обладнання, що потрібне для вирощування та оброблення сільськогосподарських земель у інших контрагентів не орендувалось та не придбавалось.

Податкова декларація з транспортного податку, податкова декларація з податку на нерухоме майно до контролюючого органу не надавалась, що свідчить про відсутність на підприємстві транспортних засобів. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, транспортні засоби у інших контрагентів не орендувалось та не придбавались. Податкова декларація зі сплати земельного податку та орендної плати за землю до ДПІ за основним місцем обліку не подавалась, що свідчить про неможливість вирощування олійних та зернових культур. З врахуванням наявної інформації, у зв`язку з наявним вироком по керівнику ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» ОСОБА_2 , відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачанню товару, відповідачем встановлено нереальність придбання товарів у ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» та неможливість здійснення ним господарських операцій, що не було спростовано доказами, поданими позивачем на підтвердження позовних вимог.

Щодо ТОВ «Фрут майстер Трейд» (сторінка 62 - 64 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 23.06.2016 року за № 6450/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 05.07.2016 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

Разом з тим, з відзиву на позовну заяву слідує, що видаткові накладні з боку ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» оформлені та підписані невідомими особами: за директора - ОСОБА_7 та за бухгалтера - ОСОБА_6 . Згідно аналізу змін історії посадових осіб а АІС «Податковий блок» встановлено, що в період взаємовідносин керівником та підписантом був ОСОБА_2 . Згідно державного реєстру юридичних та фізичних осіб керівником є ОСОБА_2 . Згідно аналізу поданої звітності за період взаємовідносин підписантом був ОСОБА_2 . Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (Форма 1ДФ) до контролюючих органів ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» не подавав взагалі, а отже інформація про трудові ресурси відсутня у зв`язку з неподанням відповідної звітності всупереч пп. 16.1.3 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України.

Оплата за поставлені товари проведена згідно банківських виписок на суму 3 877 751,72 грн., в т.ч. ПДВ.

Позивачем операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 3 231 459, 77 грн.

Згідно наданих первинних документів за червень 2016 року підприємству надійшов соняшник некласний урожаю 2015 року у загальній кількості 351,64 т. ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» зареєстровано в ЄРПН податкові накладні. По наданим до перевірки товарно-транспортниим накладним відповідачем встановлено, що соняшник ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» придбав у інших контрагентів по ланцюгу постачання. Послуги з перевезення здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними - особами підприємцями). Проведеним аналізом даних зазначених в ТТН та згідно інформаційної бази «НАІС ДДАІ» МВС України відповідачем встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД». При цьому, згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня.

Навантаження ТТН містять лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження. В ході перевірки відповідачем було сформовано запит до ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» про отримання інформації, щодо зберігання зерна соняшнику за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 та встановлено, що ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» в зазначений період не зберігало зернову продукцію.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав також на вирок Вінницького міського суду Вінницької області по справі №127/24813/18 в якому встановлено, що ОСОБА_2 , який був посадовою особою ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД», в січні 2016 року, перебуваючи у м. Вінниці, отримав від невстановленої особи пропозицію за грошову винагороду придбати та перереєструвати на своє ім`я суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи), стати їх засновником, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, тобто зайнятись фіктивним підприємництвом. Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього засновника та директора підприємства, ОСОБА_2 погодився на таку пропозицію. Вінницький міський суд Вінницької області визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.205, ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України. Також в Ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 по справі №127/25448/17 встановлено, що ОСОБА_2 працює з 2011 року торговим представником ТОВ «ПП МАЙСТЕР», його робоче місце знаходиться у приміщенні гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці. З гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці отримано відомості про перебування ОСОБА_2 у приміщенні гіпермаркету протягом 2016 - 2017 років, з якої встановлено, що фактично весь робочий час він перебував у приміщенні гіпермаркету.

В розрізі номенклатури і позицій ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» реалізувало на користь позивача товар, а саме, соняшник некласний урожаю 2015 року в загальній кількості 351,64 т. Фактично, згідно податкової звітності ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД», встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності.

Проведеним аналізом інформації, по ланцюгу постачання, встановлено оформлення податкових накладних на ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» від контрагента - постачальника - ТОВ «ВАЙТЛАЙН» (код за ). Відповідно до відомостей АІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК», - по контрагентах постачальниках встановлено, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, устаткування та обладнання, що потрібне для вирощування та оброблення сільськогосподарських земель у інших контрагентів не орендувалось та не придбавалось. Податкова декларація з транспортного податку, податкова декларація з податку на нерухоме майно до контролюючого органу не надавалась, що свідчить про відсутність на підприємстві транспортних засобів. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, транспортні засоби у інших контрагентів не орендувалось та не придбавались.

Податкова декларація зі сплати земельного податку та орендної плати за землю до ДПІ за основним місцем обліку не подавалась, що свідчить про неможливість вирощування олійних та зернових культур. Аналізом податкових накладних оформлених на ТОВ «ВАЙТЛАЙН» в період з 01.01.2015 по 30.09.2018 встановлено відсутність придбання соняшника, натомість оформлені податкові накладні на придбання продуктів харчування. Тому з врахуванням наявної інформації, у зв`язку з наявним вироком по керівнику ОСОБА_2 , відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачанню товару відповідачем встановлено нереальність придбання товарів у ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» та неможливість здійснення ним господарських операцій, що не було спростовано доказами, поданими стороною позивача.

Щодо ТОВ НВП «Центр технічного обслуговування» (сторінка 66 - 68 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 16.05.2016 року за № 6312/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 30.09.2018 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

Разом з тим, з відзиву на позовну заяву слідує, що, згідно аналізу змін історії посадових осіб а АІС «Податковий блок» встановлено, що в період взаємовідносин керівником та підписантом був ОСОБА_2 . Згідно державного реєстру юридичних та фізичних осіб керівником є ОСОБА_2 . Згідно аналізу поданої звітності за період взаємовідносин підписантом був ОСОБА_2 .

Звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (Форма 1ДФ) до контролюючих органів ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» не подавало взагалі, а отже, інформація про трудові ресурси відсутня у зв`язку з неподанням відповідної звітності всупереч пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України. Оплата за поставлені товари проведена згідно банківських виписок на суму 5 354 731,79 грн., в т.ч. ПДВ.

Позивачем операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 4 462 366,49 грн. Згідно наданих первинних документів за травень 2016 року підприємству надійшов соняшник некласний урожая 2015 року у загальній кількості 468,98 т. По наданим товарно-транспортних накладних встановлено, що соняшник ТОВ НАУКОВО- ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» придбав у інших контрагентів по ланцюгу постачання. Послуги з перевезення здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними - особами підприємцями).

Проведеним аналізом даних зазначених в ТТН та згідно інформаційної бази «НАІС ДДАІ» МВС України встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ». При цьому, згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня.

Навантаження ТТН містять лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження. В ході перевірки відповідач подав запит до ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» про отримання інформації, щодо зберігання зерна соняшнику за період з 01.01.2015 по 30.09.2018. , за наслідками якого встановлено, що ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» в зазначений період не зберігало зернову продукцію.

Відповідач також вказує на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від по справі №127/24813/18 в якому встановлено, що ОСОБА_2 , який був посадовою особою ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ», в січні 2016 року, перебуваючи у м. Вінниці, отримав від невстановленої особи пропозицію за грошову винагороду придбати та перереєструвати на своє ім`я суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи), стати їх засновником, не маючи на меті здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку, тобто зайнятись фіктивним підприємництвом. Не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, усвідомлюючи протиправний характер запропонованих йому дій як майбутнього засновника та директора підприємства, ОСОБА_2 погодився на таку пропозицію.

Вінницький міський суд Вінницької області визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.205, ч.5 ст.27 ч.І ст.205 Кримінального кодексу України. Також в Ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2017 по справі №127/25448/17 встановлено, що ОСОБА_2 працює з 2011 року торговим представником ТОВ «ПП МАЙСТЕР», його робоче місце знаходиться у приміщенні гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці. З гіпермаркету «ЕПІЦЕНТР» у м. Вінниці отримано відомості про перебування ОСОБА_2 у приміщенні гіпермаркету протягом 2016 - 2017 років, з якої встановлено, що фактично весь робочий час він перебував у приміщенні гіпермаркету.

В розрізі номенклатури і позицій ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» реалізувало на користь позивача товар, а саме, соняшник некласний врожаю 2015 року у загальній кількості 468,98 т. Фактично, згідно податкової звітності ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Як наслідок, проведеним аналізом інформації, по ланцюгу постачання, відповідачем встановлено оформлення податкових накладних на ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» від контрагента - постачальника ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» (код за ). Також проведеним аналізом інформації, по контрагенту постачальнику відповідачем встановлено, що згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, устаткування та обладнання, що потрібне для вирощування та оброблення сільськогосподарських земель у інших контрагентів не орендувалось та не придбавалось. Податкова декларація з транспортного податку, податкова декларація з податку на нерухоме майно до контролюючого органу не надавалась, що свідчить про відсутність на підприємстві транспортних засобів. Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, транспортні засоби у інших контрагентів не орендувалось та не придбавались. Податкова декларація зі сплати земельного податку та орендної плати за землю до ДПІ за основним місцем обліку не подавалась, що свідчить про неможливість вирощування олійних та зернових культур

З врахуванням зазначеної вище наявної інформації, у зв`язку з наявним вироком по керівнику ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» ОСОБА_2 , відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачанню товару, відповідачем встановлено нереальність придбання товарів у ТОВ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» та неможливість здійснення ним господарських операцій.

Щодо ТОВ «Чарівна Лоза» (сторінка 71 - 73 акту перевірки) в Акті перевірки зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 17.04.2015 року за № 4599/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 30.09.2018 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

До перевірки було надано договір поставки сільськогосподарської продукції власного виробництва від 17.04.2015 за №4599/м, укладений ПАТ «Миронівський ЗВКК», - «Покупець», з ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» - «Постачальник» про поставку сільськогосподарської продукції власного виробництва (соняшник, ДСТУ7011-2009, урожаю 2014р. товар в орієнтованій кількості 200 тонн.). Оплата за поставлений товар проведена згідно банківських виписок на суму 11 670 688,90 грн., в т.ч. ПДВ.

Позивачем операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 10 123 191,93 грн. Крім того, до перевірки позивачем відповідачу було надано товарно-транспортні накладні щодо транспортування товару загальною вагою 1 207,76 т., згідно який соняшник ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» придбав у інших контрагентів по ланцюгу постачання. Послуги з перевезення здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними-особами підприємцями).

Проведеним аналізом наданих до перевірки товарно-транспортних накладних встановлено наступне: автомобілі з державними номерами, що зазначені в ТТН згідно інформаційної бази НАІС МВС України належать на праві власності водіям. Ці ж водії зазначені в ТТН, як перевізники. В якості замовника зазначено ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА». При цьому, згідно розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку та сум отриманих з них податку (ф. №1ДФ) встановлено, що доходи на користь перевізників, не нараховувались та не виплачувались, ознака доходу 157 «Дохід, виплачений самозайнятій особі» відсутня.

Навантаження ТТН містять лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження. Враховуючи, що вантажовідправником є ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА», в ході перевірки надано запит до ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ» про отримання інформації, щодо зберігання зерна соняшнику за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 та встановлено, що ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» в перевіряємому періоді не здійснювало складського зберігання соняшнику взагалі. Проте інформації про зберігання соняшнику в селищах, які зазначені в ТТН, зазначено місце навантаження: в період квітень - червень 2015 року - Одеська обл., м. Білгород-Дністровський. ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» здійснювало навантаження соняшнику в періоди, коли терміни збирання врожаю ще не розпочалися та мало бути на складському зберіганні.

Відповідно до офіційних відомостей ДП «ДЕРЖРЕЄСТРИ УКРАЇНИ», отриманих відповідачем під час перевірки, - за вказаною адресою відсутні зернові склади. Згідно пошукових систем встановлено неможливість здійснення зберігання соняшника на зазначеній території, а також здійснення навантаження - розвантаження вказаних у ТТН товарів великогабаритним транспортом у зв`язку з відсутністю зерносховищ та відсутності вантажопідйомних засобів для належного відпуску автомобілів до пункту розвантаження, що свідчить про неможливість зберігання соняшнику за даною адресою.

За фактом реєстрації та діяльності підприємства, зареєстровано кримінальне провадження в ЄРДР №0000028, за ознаками злочину передбаченого ст.205 КК України. Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень по контрагенту ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» значиться інформація, що СУФР ГУ ДФС у Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 від 13.06.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч. 5 ст. 27 ч.3 ст.212 КК України. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000006 встановлено, що мешканці м. Кропивницького та інші невстановлені особи, з метою прикриття незаконної діяльності, що полягала у наданні реально діючим суб`єктам господарювання послуг по незаконному зменшенню податкових зобов`язань перед бюджетом, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність, діючи умисно, повторно в період з 2016 по 2017 роки створили та придбали суб`єкти господарської діяльності (юридичні особи) серед яких також є ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА».

З відзиву на позовну заяву слідує, що під час перевірки позивача до відповідача надійшла податкова інформація від 28.03.2016 №198/10-13-22-05/34506182 по контрагенту ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» за період декларування ПДВ з січня 2015 по березень 2016 року, в якій зазначено, що посадові особи ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.

В розрізі номенклатури і позицій ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» реалізувало на користь позивача товар, а саме, соняшник некласний у загальній кількості 1 207,76 т. Згідно податкової звітності ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» відповідачем встановлено недостатність кваліфікованих трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Згідно інформації, яка міститься в ІС «Податковий Блок» та баз ЄРПН, подальший ланцюг придбання соняшника відсутній, тобто, наявний «обрив» ланцюга придбання соняшника. Тому, з врахуванням наявної інформації, у зв`язку з відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявність обриву ланцюга постачання товару, наявністю досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДС за №0000038 від 13.06.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч. 5 ст. 27 ч.З ст.212 КК України відповідачем встановлено нереальність придбання товарів у ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» та неможливість здійснення ним господарських операцій.

Щодо ТОВ «Тірас Трейд» (сторінка 76-78 акту перевірки) в Акті зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 10.04.2015 року за № 4520/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на 30.09.2018 року заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

Згідно наданих позивачем відповідачу паперових носіїв за квітень - травень 2015 року підприємству надійшов соняшник некласний урожаю 2014 року у кількості 1 233,72 т. З наданих товарно-транспортних накладних та відповідно умов Договору поставки, а саме, згідно пп.3.1. «Базовою умовою поставки Товару є термін DAP, який витлумачується Сторонами відповідно до Міжнародних правил, щодо тлумачення термінів Інкотермс 2010», замовником, вантажовідправником та перевізником зернових культур є ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД». Пунктом навантаження, яке вказане у виписаних товарно-транспортних накладних є адреса реєстрації ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД», а саме: Полтавська обл., Полтавський район, с. Розсошенці, але місце навантаження ТТН містять лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження, проте обов`язковою умовою є заповнення пункту навантаження та розвантаженням із зазначенням повної адреси місцезнаходження складу, в тому числі із зазначенням вулиці.

Відповідач у відзиві також вказує, що TOB «ТІРАС ТРЕЙД» не має власних транспортних засобів. Про це свідчить незначна кількість основних засобів, яка відображена в фінансовій звітності за 2014 рік (за 2015 рік фінасова звітність відсутня), а також відсутність податкової декларації зі сплати екологічного податку (Додаток 3. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря). Згідно ЄРПН оренда транспортних засобів відсутня, а також відсутній факт придбання палива для здійснення подальшої експлуатації машин та іншої техніки для вирощування та транспортування сільськогосподарської продукції. Проведеним аналізом наданих до перевірки товарно-транспортних накладних встановлено наступне: 1) дефектність товарно-транспортних накладних у кількості 1 штук (згідно бази АС «АРМ НАІС ДАІ») перевезення соняшника некласного урожаю 2014 року здійснювалось автомобілем, який не мав відповідної конструкції для перевезення товару насипом; 2) згідно бази АС «АРМ НАІС ДАІ» встановлено відсутність транспортного засобу за номером реєстрації в кількості 31 штук; 3) згідно даних АІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» взаємовідносин між позивачем та власниками транспортних засобів не встановлено, що свідчить про відсутність послуг транспортування.

Згідно пп.1.1. Договору поставки: «В порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник відповідно до попередньої домовленості з Покупцем, зобов язується передати (поставити Покупцеві у власність сільськогосподарську продукцію власного виробництва (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і у визначений строк сплатити його вартість». Однак ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД» не може реалізовувати сільськогосподарську продукцію власного виробництва (соняшник урожаю 2014 року) оскільки: 1) для ведення сільськогосподарських робіт, а саме вирощування зернових культур необхідна наявність земельних ділянок; 2) відповідно до наявних баз даних ДФС України за 2015 рік підприємство не декларувало власні та/або орендовані земельні ділянки; 3) згідно витягу з Державного реєстру майнових прав у ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД» майно відсутнє.

З метою підтвердження факту зберігання соняшника некласного урожаю 2014 року ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД» на зернових складах (власних/орендованих) відповідачем направлено запит в ДП «Держреєстри України» від 28.01.2019 №843/9/28-10-14-06 та отримано відповідь від 18.02.2019 №121 (вх. від 22.02.2019 №14401/10). За даними ДП «Держреєстри України» в переліку СГД, серед яких зберігалися зернові культури в період з 01.01.2015 по 30.09.2018 ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД» відсутнє.

Відповідач у відзиві вказав, що при дослідженні ланцюга постачання соняшника некласного урожаю 2014 року до виробника, згідно Єдиного реєстру податкових накладних за вказаний період не встановлено придбання ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД» зазначеного виду товару, тобто, встановлено «обрив» ланцюга постачання. Згідно відповіді ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 28.01.2019 №342/7/09-19-21-08 встановлено, що за юридичною адресою знаходиться інше підприємство, яке не має ніякого відношення до ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД». Опитати посадових осіб ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД» не вдалося.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено наявність винесення ухвал за кримінальними провадженнями, а саме:

- Ухвала Київського районного суду м. Полтави по справах №552/2163/17 від 11.04.2017 року та №552/904/17 від 20.02.2017 року, в якій зокрема зазначено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.03.2017 за №0000016 та від 31.07.2015 №0000254 за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст.205 КК України, а саме невстановлені слідством особи створили фіктивні суб`єкти підприємницької діяльності в тому числі ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД» з метою прикриття незаконної діяльності інших суб`єктів господарювання;

- Ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №201/5732/16-к, в якій зазначено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.02.2016 року №000006 за ознаками кримінальних правопорушень ч.1 ст.205 та ч.5 ст.27 ч.3 ст.212 КК України. В Ухвалі зазначено, що ТОВ «ТІРАС ТРЕЙД» входить до переліку платників, які відносяться до сумнівної категорії.

З врахуванням зазначеної вище наявної інформації, у зв`язку з відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачання товару, наявністю досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДС від 30.03.2017 за №0000016 та №0000254 за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст.205 КК України та від 12.02.2016 року №000006 за ознаками кримінальних правопорушень ч.1 ст.205 та ч.5 ст.27 ч.3 ст.212 КК України відповідачем встановлено нереальність придбання товарів позивачем у TOB «ТІРАС ТРЕЙД» та неможливість здійснення ним господарських операцій.

Щодо ФГ «САН» (сторінка 81- 83 акту перевірки) в Акті зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 12.05.2015 року за № 4713/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на час закінчення перевірки заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

Згідно згаданого вище Договору поставки від 12.05.2015 року №4713/м позивач («Покупець»), з однієї сторони та ФГ «САН», («Постачальник»), з іншої сторони, уклали Договір про постачання сільськогосподарської продукції власного виробництва (насіння соняшнику, ДСТУ 7011 - 2009, урожаю 2014 року, в орієнтовній кількості 1000 тонн). Оплата за поставлений товар проведена згідно банківських виписок на суму 4 393 448,94 грн., в т.ч. ПДВ. ПАТ «Миронівський ЗВКК» операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 3 661 207,45 грн. Згідно наданих позивачем відповідачу паперових носіїв за травень 2015 року підприємству надійшов соняшник некласний урожаю 2014 року у кількості 478,17 т.

Відповідно умов Договору, а саме згідно пп.3.1. «Базовою умовою поставки Товару є термін DAP, який витлумачується Сторонами відповідно до Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Інкотермс 2010». Згідно наданих до перевірки товарно-транспортних накладних, замовником та вантажовідправником є ФГ «САН». Послуги з перевезення соняшника здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними-особами підприємцями). Пунктом навантаження, яке зазначено в товарно - транспортних накладних є Запорізька обл., Куйбишевський район, смт. Куйбишеве. Місце навантаження ТТН містить лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження, проте для постачальників товарів, обов`язковою умовою є заповнення пункту навантаження та розвантаженням із зазначенням повної адреси місцезнаходження складу, в тому числі із зазначенням вулиці. Крім того, ФГ «САН» не має власних транспортних засобів, про що свідчить незначна кількість основних фондів, яка відображена в фінансовій звітності за 2014 рік (за 2015 рік фінасова звітність відсутня), а також відсутня податкова декларація зі сплати екологічного податку (Додаток 3. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря). Згідно ЄРПН, - оренда транспортних засобів відсутня, а також відсутній факт придбання палива для здійснення подальшої експлуатації машин та іншої техніки для вирощування сільськогосподарської продукції.

Проведеним аналізом наданих до перевірки товарно-транспортних накладних відповідачем було встановлено наступне: 1) дефектність товарно-транспортних накладних у кількості 4 штуки (згідно бази АС «АРМ НАІС ДА1») перевезення соняшника некласного урожаю 2014 року здійснювалось автомобілем, який не мав відповідної конструкції для перевезення товару насипом; 2) згідно бази АС «АРМ НАІС ДАІ» встановлено відсутність транспортного засобу за номером реєстрації в кількості 14 штук; 3) згідно даних АІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» взаємовідносин між позивачем та власниками транспортних засобів не встановлено, що свідчить про відсутність послуг транспортування.

Згідно пп. 1.1. Договору поставки «В порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник відповідно до попередньої домовленості з Покупцем, зобов язується передати (поставити Покупцеві у власність сільськогосподарську продукцію власного виробництва (далі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і у визначений строк сплатити його вартість». Відповідач у своєму відзиві вказує на те, що ТОВ «САН» не може реалізовувати сільськогосподарську продукцію власного виробництва (соняшник урожаю 2014 року) оскільки для ведення сільськогосподарських робіт, а саме вирощування зернових культур необхідна наявність земельних ділянок. Відповідно до наявних баз даних ДФС України за 2015 рік підприємство не декларувало власні та/або орендовані земельні в кількості потрібній для такої реалізації товару ділянки, а також, згідно витягу з Державного реєстру майнових прав у ФГ «САН» майно відсутнє. З метою підтвердження факту зберігання соняшника ФГ «САН» на зернових складах (власних/орендованих) відповідачем направлено запит в ДП «Держреєстри України» від 28.01.2019 №843/9/28-10-14- 06 та отримано відповідь від 18.02.2019 №121 (вх. від 22.02.2019 №14401/10). За даними ДП «Держреєстри України» в переліку СГД, серед яких зберігалися зернові культури в період з 01.01.2015 по 30.09.2018, ФГ «САН» відсутнє.

Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум отриманого з них податку (Форма №1-ДФ) чисельність працюючих складає 9 осіб, 7 осіб з яких жінки.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено наявність кримінального провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №201/17334/17 зазначено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.08.2016 року №0000037 за ознаками кримінальних правопорушень ч.3 ст.212 КК України. В Ухвалі зазначено, що ФГ «САН», код за входить до переліку платників, які відносяться до сумнівної категорії.

Отже, з врахуванням зазначеної наявної інформації, у зв`язку з відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачання товару, наявністю досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДС від 04.08.2016 року №0000037 за ознаками кримінальних правопорушень ч.3 ст.212 КК України відповідачем було встановлено нереальність придбання товарів у ТОВ «САН» та неможливість здійснення ним господарських операцій.

Щодо ТОВ «Зеленське» (сторінка 86 - 88 акту перевірки) в Акті зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 31.08.2016 року за № 6624/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на час закінчення перевірки заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

Згідно згаданого Договору поставки від 31.08.2016 №6624/м позивач («Покупець»), з однієї сторони та ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ («Постачальник»), уклали договір про постачання у власність сільськогосподарську продукцію власного виробництва (соняшник, ДСТУ 7011- 2009, урожаю 2016 року, в орієнтовній кількості у заліковій вазі 300 т. +1-5%). Оплата за поставлений товар проведена згідно банківських виписок на суму 5 361 326,45 грн., в т.ч. ПДВ. Позивачем операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 5 298 601,14 грн. Відповідно умов Договору, а саме згідно пп. 3.1. «Базовою умовою поставки Товару є термін DAP, який витлумачується Сторонами відповідно до Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Інкотермс 2010». Із наданих товарно-транспортних накладних замовником, вантажовідправником є ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ». Послуги з перевезення зернових культур здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними-особами підприємцями). Пунктом навантаження, яке зазначено в виписаних товарно-транспортних накладних є с. Піщанка, Новомосковський р-н, Дніпропетровської обл. При цьому місце навантаження ТТН містить лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження, проте для постачальників товарів, обов`язковою умовою є заповнення пункту навантаження та розвантаженням із зазначенням повної адреси місцезнаходження складу, в тому числі із зазначенням вулиці.

У підприємства відсутні у власності транспортні засоби, про це свідчить відсутність податкової декларації з транспортного податку та декларації зі сплати екологічного податку (Додаток 3. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря).

Згідно ЄРПН оренда транспортних засобів відсутня, а також відсутній факт придбання палива для здійснення подальшої експлуатації машин та іншої техніки для вирощування сільськогосподарської продукції. Проведеним аналізом наданих до перевірки товарно-транспортних накладних відповідачем встановлено наступне: 1) дефектність товарно-транспортних накладних у кількості 7 штук (згідно бази АС «АРМ НАІС ДАІ») перевезення соняшника некласного урожаю 2014 року здійснювалось автомобілем, який не мав відповідної конструкції для перевезення товару насипом; 2) згідно бази АС «АРМ НАІС ДАІ» встановлено відсутність транспортного засобу за номером реєстрації в кількості 14 штук; 3) згідно даних АІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» взаємовідносин між позивачем та власниками транспортного засобу не встановлено, що свідчить про відсутність послуг транспортування. Крім того, придбання зернових культур згідно Архіву електронної звітності «Єдиного реєстру податкових накладних» за вказаний період не встановлено.

ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ» згідно пп.1.1. Договору поставки «В порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник відповідно до попередньої домовленості з Покупцем, зобов`язується передати (поставити Покупцеві у власність сільськогосподарську продукцію власного виробництва (далі - Товар), Покупець зобов`язується прийняти Товар і у визначений строк сплатити його вартість». При цьому відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ» не може реалізовувати сільськогосподарську продукцію власного виробництва (соняшник) оскільки для ведення сільськогосподарських робіт, а саме вирощування зернових культур, необхідна наявність земельних ділянок. А, відповідно до

наявних баз даних ДФС України за 2016 рік, це підприємство не декларувало власні та/або орендовані земельні в кількості потрібній для такої реалізації товару ділянки. Також, згідно витягу з Державного реєстру майнових прав у ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ» відсутні у власності земельні ділянки.

Згідно отриманої відповіді ГУ ДФС у Чернівецькій області листом від 05.02.2019 №416/7/24-13- 14-02 (вх. від 05.02.2019 №2417/7) зазначено, що у слідчому управлінні фінансових розслідувань ГУ ДФС у Чернівецькій області перебувало кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 06 червня 2014 року. Починаючи з березня 2016 року по квітень 2016 року ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ» переходило у власність до різних «організаторів» - фізичних осіб, яким оголошено повідомлення про підозру у створенні і придбанні даного суб`єкта господарювання, з метою прикриття незаконної діяльності, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.205 КК України; у підробленні та використанні таких документів, тобто вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено наявність кримінальних проваджень, а саме:

1) Ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №201/9108/18 від 23.08.2018, згідно якої проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням від 04.11.2016 №0000099 з ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.1,3 ст.212, ч.1ст.205 КК України.

2) Ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/7296/17 від 06.11.2017 року, згідно якої проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням №0000048 з ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України. Дані справи порушено за клопотанням СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відомості про це внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В Ухвалі зазначено, що ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ» входить до переліку суб`єктів господарювання з ознаками «фіктивності».

3) Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/23497/18 від 25.06.2018, в якій зокрема зазначено, що ГСУ ФР ДФС України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України. В Ухвалі зазначено, що в період з 2016 року по теперішній час невстановлена слідством група осіб, діючи за попередньою змовою, придбала та створила ряд суб`єктів підприємницької діяльності, в тому числі ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ» (код за ), з метою прикриття незаконної діяльності шляхом їх використання у злочинних схемах зі створення штучної видимості законності здійснення фінансово-господарських операцій та безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ та витрат з податку на прибуток підприємствам реального сектору економіки.

У зв`язку з зазначеним відповідач вказує у своєму відзиві на відсутність у ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ» трудових та виробничих потужностей для вирощування сільськогосподарської продукції власного виробництва в задекларованих обсягах підтверджує факт відсутності джерел походження ідентифікованого товару (активу) та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій з його подальшого постачання та свідчать про формальний підхід до оформлення первинних документів по вказаним операціям та відповідно про їх юридичну дефектність. А з врахуванням наявної інформації, у зв`язку з відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачання товару, наявністю досудових розслідувань за кримінальними провадженням передбаченими ч.5 ст.27, ч.2 ст.205 ч.1,3 ст.212, ч. 3 ст.28, ч.3 ст.209 ч.3 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України відповідачем було встановлено нереальність придбання товарів у ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ» та неможливість здійснення ним господарських операцій.

Щодо ПП «Мост Строй ЛТД» (сторінка 91-98 акту перевірки) в Акті зафіксовано, що до перевірки надано договори поставки від 17.08.2015 року за № 5091/м, предметом якого є поставка сільськогосподарської продукції, договір поставки №4624/м від 22.04.2015 року. Оплата за поставлений товар проведена у безготівковій формі. Станом на час закінчення перевірки заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

Згідно Договору поставки від 17 серпня 2015 року №5091/м позивачем («Покупець»), з однієї сторони та ПП «АСКОВ», з іншої сторони, уклали договір про поставку позивачу у власність сільськогосподарську продукцію власного виробництва (соняшник, ДСТУ 7011- 2009, урожаю 2015 року, в орієнтовній кількості 10 000 тонн). Згідно Договору поставки №4624/м від 22.04.2015 позивач («Покупець») з однієї сторони та ПП «АСКОВ», з іншої сторони, уклали договір про поставку позивачу у власність сільськогосподарську продукцію власного виробництва (соняшник, ДСТУ 7011- 2009, урожаю 2014 року, в орієнтовній кількості 5 000 тонн). Оплата за поставлений товар проведена згідно банківських виписок на суму 65 016 959,28 грн. Позивачем операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 54 180 799,30 грн.

Згідно наданих позивачем до перевірки відповідачу паперових носіїв за період квітень - жовтень 2015 року підприємству надійшов соняшник урожаю 2014, 2015 року у кількості 7 513,78 тонн. Відповідно умов пп.3.1. Договору «Базовою умовою поставки Товару є термін DAP, який витлумачується Сторонами відповідно до Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Інкотермс 2010». З наданих товарно-транспортних накладних замовником, вантажовідправником є ПП «АСКОВ». Послуги з перевезення зернових культур здійснювались третіми особами (підприємствами чи фізичними особами-підприємцями). Пунктом навантаження, яке вказане у виписаних товарно-транспортних накладних є с. Піщанка, Новомосковський р-н, Дніпропетровської обл. Місце навантаження ТТН містить лише область та селище без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження, проте для постачальників товарів, обов`язковою умовою є заповнення пункту навантаження та розвантаженням із зазначенням повної адреси місцезнаходження складу, в тому числі із зазначенням вулиці. На підприємстві відсутні у власності транспортні засоби, про це свідчить також відсутність податкової декларації з транспортного податку та декларації зі сплати екологічного податку (Додаток 3. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря). Згідно ЄРПН оренда транспортних засобів відсутня, а також відсутній факт придбання палива для здійснення подальшої експлуатації машин та іншої техніки для вирощування сільськогосподарської продукції.

Проведеним аналізом придбання товару по ланцюгу постачання встановлено взаємовідносини з наступними контрагентами-постачальниками: ПП «АГРОФІРМА «ХЛІБОДАР»; ТОВ «АГРОПЕРСПЕКТИВА»; ФГ«САН»; ТОВ «УКРААГРОПОЛІССЯ»; ТОВ «ПРО-ГАРД КОМПАНІ». Проведеним аналізом інформації, що міститься в АІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» по контрагентах постачальниках відповідачем встановлено відсутність трудових та виробничих потужностей для вирощування сільськогосподарської продукції власного виробництва в задекларованих обсягах підтверджує факт відсутності джерел походження ідентифікованого товару (активу) та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій з його подальшого постачання.

На направлений запит 19.02.2019 за №10207/7/26-15-14-05-02-13 відповідачем отримано відповідь від ГУ ДФС м. Києва про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «АСКОВ». За фактом відсутності ПП «АСКОВ» та його посадових осіб за податковою адресою, складено відповідні акти. Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено наявність кримінальних проваджень, а саме - Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва по справі №761/43649/16к від 09.12.2016, згідно якої проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням від 08.07.2016 №0000162 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209 ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.263 КК України.

Відсутність у ПП «АСКОВ» трудових та виробничих потужностей для вирощування сільськогосподарської продукції власного виробництва в задекларованих обсягах підтверджує факт відсутності джерел походження ідентифікованого товару (активу) та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій з його подальшого постачання та свідчать про формальний підхід до оформлення первинних документів по вказаним операціям та відповідно про їх юридичну дефектність.

З врахуванням наявної інформації, у зв`язку з відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачання товару, наявністю досудового розслідування за кримінальним провадженням від 08.07.2016 №0000162 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209 ч.2 ст.28, ч.2 ст.205, ч.1 ст.263 КК України відповідачем встановлено нереальність придбання товарів у ПП «АСКОВ» та неможливість здійснення ним господарських операцій.

Щодо ТОВ ПВП «СТАНДАРТ» (код за ), судом встановлено, що під час проведення перевірки за грудень 2015 року, надано Договір поставки від 08 вересня 2015 року №5356/м, укладений позивачем (Покупець) та ТОВ ПВП «СТАНДАРТ» (Продавець), з іншої сторони, про поставку Покупцеві у його власність сільськогосподарську продукцію власного виробництва (соняшник, ДСТУ 7011-2009, урожаю 2015 року, в орієнтовній кількості 5 000 +/- 5% тонн). Оплата за поставлений товар проведена згідно банківських виписок на суму 9 992 305,82 грн., в т.ч. ПДВ. Позивачем операції з придбання товарів, відображено в податковому обліку у складі витрат 90 «собівартість реалізації» та у рядку 2050 Звіту про фінансові результати (форма №2) у загальній сумі 8 326 921,52 грн.

Згідно наданих позивачем до перевірки паперових носіїв за період грудень 2015 року підприємству надійшов соняшник у кількості 1044,32 тонн. Відповідно до умов пп.3.1. Договору, «Базовою умовою поставки Товару є термін DAP, який витлумачується Сторонами відповідно до Міжнародних правил щодо тлумачення термінів Інкотермс 2010». З наданих товарно-транспортних накладних замовником, вантажовідправником є ТОВ ПВП «СТАНДАРТ», послуги з перевезення зернових культур здійснювались безпосередньо третіми особами (підприємствами чи фізичними-особами підприємцями). Пунктом навантаження, яке вказане у виписаних товаро-транспортних накладних є різні населені пункти. Місце навантаження ТТН містить здебільшого тільки назву селища, в деяких випадках тільки район без ідентифікації адреси, основних реквізитів навантаження, проте для постачальників товарів, обов`язковою умовою є заповнення пункту навантаження та розвантаженням із зазначенням повної адреси місцезнаходження складу, в тому числі із зазначенням вулиці.

Проведеним аналізом наданих до перевірки товарно-транспортних накладних відповідачем встановлено наступне: згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, здійснення оплати замовника автотранспортних послуг ТОВ ПВП «СТАНДАРТ» за послуги автомобільних перевезень ПП «Салаєв», ФОП ОСОБА_8 , ФОП « ОСОБА_9 », ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ПП ОСОБА_13 не встановлено, що свідчить про відсутність взаємовідносин та надання перевізниками послуг транспортування. Через відсутність у ТОВ «ПВП «СТАНДАРТ» трудових та виробничих потужностей для вирощування сільськогосподарської продукції власного виробництва в задекларованих обсягах підтверджує факт відсутності джерел походження ідентифікованого товару (активу) та неможливість (нереальність) здійснення господарських операцій з його подальшого постачання та свідчать про формальний підхід до оформлення первинних документів по вказаним операціям та відповідно про їх юридичну дефектність. З врахуванням наявної інформації, у зв`язку з відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявністю обриву ланцюга постачання товару, наявністю кримінального провадження №0004455 відповідачем було встановлено нереальність придбання товарів у ТОВ «ПВП «СТАНДАРТ» та неможливість здійснення ним господарських операцій.

Щодо ТОВ «Ексітос» (сторінка 107 - 109 акту перевірки) в Акті зафіксовано, що до перевірки надано договір поставки від 30.04.2015 року за № 4677/м, предметом якого є поставка насіння соняшника. Оплата за поставлений Товар проведена у безготівковій формі. Станом на час закінчення перевірки заборгованість за товар відсутня. У бухгалтерському обліку, згідно рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» операції з придбання товару відображено Дт 281 «Товари на складі» та вартість придбаного товару віднесено на собівартість реалізованих товарів (Дт 902). Надано видаткові накладні, належними чином зареєстровані податкові накладні та товарно-транспортні накладні.

Відповідач у своєму відзиві вказує на те, що під час перевірки відповідачем було встановлено, що у TOB «ЕКСІТОС» відсутні земельні ділянки для вирощування сільськогосподарської продукції, трудові ресурси та основні засоби для здійснення господарської діяльності. А за період квітень - червень 2015 року ТОВ «ЕКСІТОС» реалізовано контрагентам 952,8 тонн соняшника, натомість, придбано - 150 тонн соняшника.

Основна частина податкового кредиту за період відносин з позивачем (квітень 2015 року - 99,8%, травень 2015 року - 81,2%) сформована за рахунок включення до податкового кредиту операцій по контрагенту з умовним ІПН 00, реєстрація відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відсутня, що вбачає маніпулювання даними податкової звітності з метою заниження податкових зобов`язань. При цьому ТОВ «ЕКСІТОС» не сплачено до бюджету податкові зобов`язання, визначені в податкових деклараціях з ПДВ за квітень та травень 2015 року; декларацію з ПДВ за червень 2015 року до контролюючого органу не надано. Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень по контрагенту ТОВ «ЕКСІТОС» значиться інформація, що:

- СУФР ГУ ДФС в Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000077 від 15.09.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.2 ст.205, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.205-1 КК України, згідно якого встановлено суб`єкти господарської діяльності, що мають ознаки фіктивності та які у період з 01.01.2013 по 31.12.2015 надавали послуги по незаконному формуванню податкового кредиту ПП «ДИНАСТІЯ-2012» (код за ), в тому числі - ТОВ «ЕКСІТОС» (код за ).

- СУФР ГУ ДФС в Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000047 від 17.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, згідно якого встановлено, що службові особи та представники ТОВ «ЕКСІТОС» (код за ) у своїй повсякденній діяльності, з метою підготовки та вчинення кримінального правопорушення використовували номери мобільних телефонів НОМЕР 1, НОМЕР_2 та НОМЕР 3, по яких велись розмови із рядом осіб, які допомагали останнім вчиняти дії, спрямовані на порушення податкового законодавства України, а також приховувати сліди скоєного кримінального правопорушення.

З врахуванням вищезазначеного, у зв`язку з відсутністю матеріальних, трудових та інших ресурсів, наявність обриву ланцюгу по постачанню товару, відповідачем було встановлено нереальність придбання товарів ТОВ «ЕКСІТОС» та неможливість здійснення господарських операцій ТОВ «ЕКСІТОС».

Аналізуючи вищезазначені обставини, суд погоджується з доводами відповідача, що по зазначеним вище контрагентам відповідачем була надано паперові носії, які не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися первинними документами для підтвердження даних податкового обліку, оскільки всупереч частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пунктів 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995р. за №168/704, складені за операціями з придбання (виробництва)/продажу ідентифікованих товарів/послуг, фактичне здійснення яких неможливо підтвердити.

Суд бере до уваги, що в ході проведення перевірки відповідачем було надано запити з метою підтвердження фактичних обставин проведення операцій з постачання соняшника, а саме товарно-транспортні накладні, журнал в`їзду автомобілів, книгу вагаря, журнал лабораторних проб (досліджень) продукції, складські квитанції та інші документи складського обліку. Підприємством не надано зазначених документів. Реєстр паперових носіїв (товарно-транспортних накладних) за формою первинних документів, що складено контрагентами-постачальниками по фінансово - господарським взаємовідносинах з позивачем наведено у додатку 10 до акту перевірки.

Суд також відхиляє доводи позивача, що використання позивачем у власній господарській насіння соняшника, придбаного у зазначених вище контрагентів, є очевидною обставиною та доводить реальність господарський операцій між позивачем та зазначеними вище контрагентами. При цьому, суд зазначає, що з документів наданих позивачем не можливо встановити, що позивач використовував саме те насіння соняшника, яке було придбано у зазначених контрагентів. В матеріалах справи відсутні і позивачем не доведено, що до перевірки відповідачу надавались документи, зокрема і складські документи обліку насіння, які б доводили рух товару (насіння соняшника) від складу постачальника до складу позивача, що нівелює доводи позивача про те, що договори, укладені з ТОВ «АГРОТОВ» (код за ), ТОВ «ВРОЖАЙ-АГРО» (код за ), ТОВ «ТД «ЕКОПРІНТ» (код за ), ПП «ЕЛІТАР АВТО» (код за ), ТОВ «НИКСЕРВИС-ПЛЮЄ» (код за ), ТОВ «СЕРВІЄБУДІНТЕР» (код за ), ТОВ «СИНТЕЗ - ПРОФІТ» (код за ), ТОВ «СПЕЦИНВЕЄТ» (код за ), ТОВ «ТРАНСАГРОКОРМ» (код за ), ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР КОМЕРС» (код за ), ТОВ «ФРУТ МАЙСТЕР ТРЕЙД» (код за ), ТОВ НВП «ЦЕНТР ТЕХНІЧНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ» (код за ), ТОВ «ЧАРІВНА ЛОЗА» (), TOB «ТІРАС ТРЕЙД» (), ФГ «САН» (код за ), ТОВ «ЗЕЛЕНЕЦЬКЕ», (код за ), ПП «АСКОВ» (на даний момент ПП «МОСТ СТРОЙ ЛТД») (код за ), ТОВ ПВП «СТАНДАРТ» (код за ), TOB «ЕКСІТОС» (код за ) були реально виконані, а поставка була реально здійснена.

При цьому суд враховує, що насіння соняшника є родовим майном, а відтак замінним. В матеріалах справи відсутні документи від позивача, з яких суд може виключити використання позивачем насіння соняшника від інших постачальників та за інші періоди. Таких документів позивач не надав відповідачу і під час перевірки.

Господарські операцій з таким майном, як насіння соняшнику у промислових обсягах, пов`язані з обов`язковою можливістю учасників таких операцій, зберігати його та транспортувати. З огляду на це, важливим для визначення реальності поставки такого майна є об`єктивна оцінка можливостей постачальника для забезпечення умов по зберіганню та транспортуванню. Перевірка позивачем, як покупцем за господарськими операціями наявності таких умов у постачальників є доказом реальності наміру на придбання товару, зокрема насіння соняшнику у значних промислових обсягах. З пояснень позивача слідує, що така перевірка позивачем під час укладення господарських договорів та їх виконання не велась, принаймні позивач вказує відсутність у нього обов`язку щодо такої перевірки і не вказує, що ним вчинялись якісь дії по визначенні дійсної якості товару, умов його зберігання та транспортування.

Згідно із п.1 ст. 11 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) на основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов`язані складати фінансову звітність. Регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, який затверджує національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, інші нормативно-правові акти щодо ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності. (ч.2 ст.6 Закону №996-XIV). Пунктом п.8 розділу II Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за №336/22868, далі - НП(С)БО 1) у звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період. Фінансова звітність повинна бути достовірною. Інформація, наведена у фінансовій звітності, є достовірною, якщо вона не містить помилок та перекручень, які здатні вплинути на рішення користувачів звітності, (п. З розділу III НП(С)БО 1).

Статтею 44 Податкового кодексу України встановлено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Згідно із п.44.1 ст.44 Податкового кодексу - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до статті 1 Закону №996-ХІУ (в редакції чинній в період взаємовідносин): первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Як наслідок, - будь які документи (договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх нормальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Статтею 2 Закону №996-ХІV визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Згідно із вимогами п.2 ст.3 Закону №996-ХІУ бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні. Тому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Відповідності до статті 4 Закону №996-ХІV бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких основних принципах: 1) превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми; 2) нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів.

При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів. Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів (п.6 ст.8 Закону №996-ХІV).

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарська операція у тому звітному періоді, в якому її було фактично здійснено, підлягає відображенню (на підставі первинного документа) в облікових регістрах, відповідальність за достовірність даних яких несе особа, яка їх склала і підписала (частина п`ята статті 9 Закону № 996-ХІУ).

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення №88, в редакції чинній в період взаємовідносин).

Згідно із п.2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Відповідно до п.2.13 Положення №88 керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (п.2.15 Положення №88).

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання (п.2.16 Положення №88). Тобто, відповідно до п.2.15 та п.2.16 Положення №88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам. Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом №996-ХІУ.

Таким чином, позивачем порушено п.1.2 Положення №88, оскільки записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього положення.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Відповідні складені документи від контрагентів - постачальників за господарськими угодами позивача не можуть за змістом п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України вважатися первинними документами для підтвердження даних податкового обліку. Тобто, з урахуванням вищевикладеного, відображення платниками податків в даних бухгалтерського обліку первинних документів, складених за відсутності в дійсності господарської операції (яка не опосередковувалася будь-яким рухом активів від задекларованих постачальників), є порушенням п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», п.5 П(С)БО 15 «Дохід».

За змістом п.5 П(С)БО 15 «Дохід» - дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена. Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного здійснення господарських операцій (їх реальності), здійсненням операції без ділової мети, обліком операцій безвідносно до їх дійсного економічного змісту, необережністю та необачливістю при вчиненні правочинів з контрагентами, що не виконують своїх податкових зобов`язань, укладенням нетипових та разових угод.

Суд погоджується з доводами відповідача, що обов`язок підтвердити правомірність податкового кредиту первинними документами покладений на платника - покупця, позаяк саме він є суб`єктом, що обчислює кінцеву суму податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету. При цьому документи, які обґрунтовують податковий кредит, повинні відображати достовірну інформацію. У даному разі надані відповідачу позивачем до перевірки паперові носії за формою первинних документів не засвідчують реальності господарських операцій та не містять достовірних відомостей відносно вищенаведених підприємств і їхніх постачальників. Зокрема: відсутність фактів придбання та придбання особами, що відобразили подальший продаж такого товару (робіт, послуг) та відсутність основних засобів (виробничих потужностей, складських приміщень), трудових ресурсів, необхідних для реального виконання поставки.

Окрім формальних вимог щодо оформлення господарської операції, умовою визнання податкової вигоди платника є прояв платником належного ступеня обережності при виборі контрагента. Наведене передбачає встановлення обставин, щодо укладення та виконання договору з контрагентом у світлі реальності господарської операції. При цьому, реальність господарської операції визначається не лише фактичною наявністю та рухом активу, але й реальністю виконання операції саме конкретним контрагентом, тобто наявністю прямого зв`язку з певним постачальником. Платник, який не забезпечив документальне підтвердження відомостей та обґрунтованість вимог, на підставі яких він претендує на податковий кредит, несе ризик несприятливих наслідків своєї бездіяльності у вигляді можливого позбавлення права на податкову вигоду.

Підписуючи договори та одержуючи від названого постачальника податкові накладні та інші первинні документи, позивачу було відомо, що на підставі цих документів ним будуть формуватися дані податкового обліку, а тому міг пересвідчитися у тому, що ці документи містять достовірні відомості.

Отже, контролюючим органом у процесі перевірки встановлені обставини, які у сукупності свідчать про наявність у первинних документах недостовірних відомостей про учасників поставок, фактичну неможливість виконання цих поставок саме задекларованим контрагентом.

З урахуванням викладеного, надані позивачем паперові носії за формою первинних документів не були прийняті відповідачем як такі, що підтверджують факт поставки. За відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг), відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених первинних документів або сплати грошових коштів. Відтак, доказами прояву розумної обережності слугують не лише установчі документи та витяги з Єдиного державного реєстру, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин укладення та виконання договорів, перевірка ділової репутації контрагента, повноважень осіб, що діють від імені підприємства.

Обставини діяльності вищенаведених підприємств свідчать про те, що укладені правочини заздалегідь не можуть свідчити про здійснення суб`єктом господарювання законної господарської діяльності, оскільки укладання такого правочину, ще не підтверджує його виконання. Для даних податкового обліку значення має не те, про що сторони домовилися, а те, що вони вчинили, тобто не зміст зобов`язання, а його фактичне виконання. Саме з факту виконання (не виконання) правочину повинна визначатися база оподаткування господарських операцій суб`єкта господарювання. Податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений первинними документами, складеними належним чином, які відображають реальність здійсненої господарської операції.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу: «Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту».

Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції. Враховуючи те, що первинні бухгалтерські документи, що стосуються вищезазначених контрагентів-постачальників за господарськими угодами позивача складені з порушенням вимог Закону №996, не мають юридичної сили, не можуть бути підставою для бухгалтерського і податкового обліку та подальшого декларування податкових показників з податку на прибуток підприємства та ПДВ.

Відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений на первинних документах, відповідно тоді така господарська операція, яка фактично відбулась і створює відповідні податкові наслідки для платника шляхом формування ним складу податкового кредиту та витрат інших підприємств.

Пунктом 198.1 ст.198 Податкового кодексу передбачено, що «право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу».

Відповідно до п. 198.2 ст.198 Податкового кодексу, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 Податкового кодексу, передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Підпунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу, передбачено що, - податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Наявність у підприємства зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних (розрахунків коригування) від вищенаведеного контрагента є обов`язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Право на податковий кредит у позивача не виникло, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права - виникнення об`єкту оподаткування, що передбачено вимогами п. 185.1 ст.185, п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу.

Обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), так як саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Оскільки реальність вчинення господарських операцій між позивачем та вищенаведеними контрагентами-постачальниками не підтверджено обставинами, викладеними вище, надані до перевірки документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку.

Перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без можливості підтвердження таких операцій постачальником.

Крім того, що несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладені відповідні правочини (ПАТ «Миронівський ЗВКК»), та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та провадження необгрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець (ПАТ «Миронівський ЗВКК») несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов`язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів.

Надані до перевірки позивачем документи не є достатніми доказами фактичного виконання розглядуваних поставок; господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими схемами штучного руху товару постачальниками свідчить про нереальність операцій, які підлягали перевірці, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку позивача.

При розгляді даної справи, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.01.2016 у справі за позовом ПАТ «МТС Україна» до Міжрегіонального головного управління Міністерства доходів і зборів України - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Висловлюючи свою позицію щодо оцінки доданих до матеріалів справи пояснень посадових осіб платника податків - постачальника товарів (послуг), Верховний Суд України вказав, що сам факт того, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів не було постановлено вироків, не може спростовувати достовірність їх пояснень відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №2а/0370/1936/12 (провадження № К/9901/8493/18), від 18.04.2018 у справі № 826/10555/13-а (провадження № К/9901/3795/18), від 28.02.2018 у справі № 826/2878/13-а (провадження №К/9901/839/18).

Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого, зокрема, в постанові від 01.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеппермінт» до Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах згідно з пп. 8 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, - статус фіктивного (нелегального) підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а відтак господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

У постанові від 26.01.2016 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбуд-ХХІ» до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві Верховний Суд України встановив, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції, набрав законної сили вирок, яким встановлено факт господарської діяльності ТОВ «РІП». Відтак статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов і у постанові від 04.06.2019р. по справі №826/18634/15 адміністративне провадження №К/9901/27783/18.

Щодо невідповідності кількості списаного соняшнику у виробництво олії за даними виробничих звітів та звітів про підробіток соняшникового насіння суд встановив наступне.

З метою проведення перевірки правильності обчислення і сплати податків головному бухгалтеру підприємства ОСОБА_14 відповідачем вручено запит від 23.09.2019 за №1/28-10-05-01-01 щодо надання до перевірки документального підтвердження стосовно невідповідності кількості списаного соняшнику у виробництво олії за даними бухгалтерського обліку та за наданими до перевірки виробничими звітами. Позивачем листом від 23.09.2019 за №1 надано звіти про підробіток насіння соняшника 2015-2018 та пояснення.

Також головному бухгалтеру позивача ОСОБА_14 вручено запит від 24.09.2019 за №2/28-10-05-01-01 щодо надання до перевірки документального підтвердження щодо:

- відображення операцій з передачі соняшнику в підробіток у грошовому та кількісному виразі в бухгалтерському обліку (рахунки 20, 23, 25) з наданням регістрів бухгалтерського обліку (обороти рахунків, картки рахунків) в розрізі кожного періоду окремо;

- назви та інформації про кількість сушильних машин із зазначенням технічних можливостей та характеристик для сушіння зазначеної кількості насіння;

- технічних паспортів на сушільні машини та акти вводу їх в експлуатацію (актів вводу основних засобів в експлуатацію);

- обліку руху олійного насіння у книзі кількісно-якісного обліку за формою №12 сушильного відділення;

- списання вологи с сміття внаслідок підробітку олійного насіння і сушіння відповідно до ПСБО 16 «Витрати» та МСБО з наданням регістрів бухгалтерського обліку (обороти рахунків, картки рахунків).

На зазначене звернення відповідача позивач пояснень та документального підтвердження не надав, про що у відповідності до вимог Податкового кодексу складено акт від 26.09.2019 за №12/28-10-05-01-01 та від 27.09.2019 за №16/28-10-05-01-01 про ненадання до перевірки документів. Від ознайомлення та підписання актів головний бухгалтер позивача ОСОБА_14 відмовилась.

В ході проведення перевірки, відповідно до наданих до перевірки звітів про підробіток насіння соняшника та виробничих звітів про переробку соняшника на виробничих потужностях позивача за звітний період, встановлено дані по кількості переробленого соняшнику в олійну продукцію та їх відхилення. В наданих до перевірки виробничих звітах по переробці соняшника та звітах про підробіток насіння соняшнику значаться підписи посадових осіб підприємства у складі головного інженера, начальника виробництва, головного бухгалтера, начальника ВТД та начальника ОПЦ, що затверджені підписом Голови правління ПАТ «Миронівський ЗВКК» Жукотанським О.В.

Дані виробничих звітів по переробці соняшника, звітів про підробіток насіння соняшнику помісячно наведено в додатку до акту перевірки. Враховуючи вищезазначене, проведеною перевіркою встановлених розбіжностей між звітами та перевіркою правильності відображення зазначених операцій в бухгалтерському та податковому обліку встановлено:

- придбання позивачем соняшнику у контрагентів - постачальників з урахуванням ПДВ та відображення операцій у складі податкового кредиту відповідних періодів декларацій з ПДВ;

- не відображення в регістрах бухгалтерського обліку операцій зі списання та операцій з використання соняшнику у виробництві соняшникової олії;

- проведеним аналізом наданих до перевірки регістрів бухгалтерського обліку, не встановлено бухгалтерські проведення (Дт 643 - Кт 641), щодо нарахування умовних податкових зобов`язань;

- проведеним аналізом податкових накладних зареєстрованих позивачем та які наявні в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні у відповідності до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу по операціям з використання соняшнику поза межами бухгалтерського обліку не значаться;

- згідно ЄРПН значаться податкові накладні оформлені позивачем на себе по донарахуванню податкових зобов`язань з ПДВ у відповідності до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу з номенклатурами: донарахування ПЗ по обідах, електроенергія активна, доставка комбікормів, олія соняшникова, автопослуги, борошно, овочі, куряче м`ясо та інше;

- згідно наданих до контролюючого органу Додатків №5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларацій з податку на додану вартість, позивач не задекларував податкові зобов`язання по встановлених розбіжностях при виробництві олії з соняшникового насіння;

- в податковому обліку позивача суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість по зазначеним вище операціям у складі рядка 4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу за операціями, що оподатковуються за основною ставкою», колонки Б - «Суми ПДВ» Розділу І. «Податкові Зобов`язання» Декларацій з ПДВ не відображено;

- надання пояснень без документального підтвердження;

- складання актів від 26.09.2019 за №12/28-10-05-01-01 та від 27.09.2019 за №16/28-10-05-01-01 про ненадання до перевірки документів;

- на запит від 24.09.2019 за №2/28-10-05-01-01 (відображення підробітку в грошовому та кількісному виразі, книги кількісно-якісного обліку, інформацію щодо сушильних машин та їх технічних можливостей та інше) до перевірки пояснень та їх документального підтвердження не надано;

- відповідність списаного соняшнику у виробництво та кількістю соняшника після подробітку протягом 2017року та 9 місяців 2018 року;

- підписи на звітах у кількості 6 посадових осіб підприємства.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 02.09.2014 за №879 «Про затвердження Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань» визначено відповідно до пунктів 6 та 7 розділу І, - що перед складанням річної фінансової звітності підприємства проводять суцільну інвентаризацію, яка охоплює всі види активів і зобов`язань підприємства; відповідно до пунктів 9 розділу II - що для проведення інвентаризації на підприємстві розпорядчим документом керівника підприємства створюється інвентаризаційна комісія з представників апарату управління підприємства, бухгалтерської служби та досвідчених працівників підприємства; відповідно до пунктів 19 розділу II - що після закінчення інвентаризації оформлені інвентаризаційні описи (акти інвентаризації) здаються до бухгалтерської служби для перевірки, виявлення і відображення в обліку результатів інвентаризації. Враховуючи вимоги вищезазначених норм законодавства, у позивача після закінчення інвентаризації та при виявленні та/або встановленні фактів перевищення кількості використаного соняшнику над обліком за даними бухгалтерського обліку, виникло зобов`язання щодо відображення розбіжностей в даних бухгалтерського та податкового обліку в 4 кварталі року проведення інвентаризації.

Відповідно до наданих відповідачу до перевірки регістрів бухгалтерського обліку, а саме оборотів по рахунку 20 «Виробничі запаси» за 2015, за 2016, за 2017 та за 9 місяців 2018 років, - встановлено вартість придбання 1 кг соняшника станом на дату балансу (кінець кожного кварталу відповідного року), яка наведена в таблиці Акту перевірки.

Враховуючи вищезазначене, суд погоджується з доводами відповідача, що позивач зобов`язаний був на кінець кожного періоду, виходячи з вартості придбання товарів (соняшнику), на встановлені розбіжності у відповідності до підпункту 198.5. статті 198 ПКУ нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу «Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством».

Відповідно до підпункту 198.5. статті 198 Податкового кодексу, - «Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до ст.189 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися:..г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку».

Підпунктом 189.1. статті 189 Податкового кодексу визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу, база оподаткування за товарами/послугами визначається виходячи з вартості їх придбання.

У зв`язку з зазначеним суд приходить до висновку, що в діях відповідача не було порушень щодо висновку про заниження позивачем податкових зобов`язань з ПДВ за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 у розмірі 90 345 661 грн., у т. ч. по періодах: грудень 2015 - 34 242 786 грн., грудень 2016 - 47 274 309 грн., грудень 2017 - 6 583 062 грн., вересень 2018 - 2 245 504 грн.

Щодо ненарахування податкових зобов`язань з ПДВ при списанні товару суд встановив наступне.

Головному бухгалтеру підприємства Івченко Т.М. відповідачем вручено запит від 23.09.2019 за №1/28-10-05-01 та від 25.09.2019 за №3/28-10-05-01-01 про надання до перевірки документального підтвердження щодо нарахуванням податкових зобов`язань з податку на додану вартість із зазначенням періодів їх відображення. Позивачем пояснення та документального підтвердження не надано, про що відповідачем було складено акти від 26.09.2019 за №12/28-10-05-01-01 та від 27.09.2019 за №16/28-10-05-01-01 про ненадання до перевірки документів. Від ознайомлення та підписання актів головний бухгалтер ПАТ «Миронівський ЗВКК» Івченко Т.М. відмовилась. Відповідно до наданих до перевірки оборотів по рахунку 20 «Виробничі запаси» було встановлено списання зернової продукції у кількості 37 974 276,64 кг. (детально наведено в таблиці на стор. 130 Акту перевірки).

Враховуючи вищезазначене, проведеною перевіркою відповідачем було враховано:

- придбання ПАТ «Миронівський ЗВКК» соняшнику у контрагентів постачальників з урахуванням податку на додану вартість та відображення операцій у складі податкового кредиту відповідних періодів декларацій з податку на додану вартість;

- проведеним аналізом наданих до перевірки регістрів бухгалтерського обліку, не встановлено бухгалтерські проведення (Дт 643 - Кт 641) щодо нарахування умовних податкових зобов`язань;

- проведеним аналізом податкових накладних зареєстрованих позивачем, що наявні в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні у відповідності до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу по операціям з використання зернової продукції не в господарській діяльності;

- згідно ЄРПН значаться податкові накладні виписані позивачем на себе по донарахуванню податкових зобов`язань з ПДВ у відповідності до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу з номенклатурами: донарахування ПЗ по обідах, електроенергія активна, доставка комбікормів, олія соняшникова, автопослуги, борошно овощі, куряче м`ясо та інше;

- згідно наданих до контролюючого органу Додатків №5 «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» до декларацій з податку на додану вартість, позивач не задекларував податкові зобов`язання по встановлених розбіжностях по операціям з використання зернової продукції не в господарській діяльності;

- в податковому обліку позивача суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість по зазначеним вище операціям у складі рядка 4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ за операціями, що оподатковуються за основною ставкою», колонки Б - «Суми ПДВ» Розділу І. «Податкові зобов`язання» Декларацій з податку на додану вартість не відображено;

- надання пояснень без документального підтвердження;

- складання актів від 26.09.2019 за №12/28-10-05-01-01 та від 27.09.2019 за №16/28-10-05-01-01 про ненадання до перевірки документів.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Кодексу «Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством».

Відповідно до підпункту 198.5. статті 198 Податкового кодексу, - платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, відповідні податкові накладні за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Підпунктом 189.1. статті 189 ПК України визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПКУ база оподаткування за товарами/послугами визначається виходячи з вартості їх придбання.

Зазначене вище підтверджує правомірність висновків відповідача щодо заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 у розмірі 53 805 435 грн.

Щодо не нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на залишкову вартість ліквідованих основних засобів судом встановлено наступне. В ході проведення перевірки за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 відповідачем встановлено, що у зв`язку з ліквідацією (припиненням) відокремленого підрозділу - ТАВРІЙСЬКА ФІЛІЯ ПрАТ «МЗВКК» (дата закриття - 03.02.2017), позивачем відображено по дебету бухгалтерського рахунку 97.6 «Списання необоротних активів» суму недоамотризованої вартості здійснених поліпшень основних засобів у загальній сумі 2 381 665,36 грн., у тому числі - грудень 2016 року.

В ході проведення документальної перевірки встановлено, що здійснені поліпшення (капітальні та поточні ремонти) основних засобів, набули визначення основних засобів та обліковувалися за дебетом бухгалтерського рахунку 10.3 та 10.4, на які нараховувалися амортизаційні відрахування за кредитом бухгалтерського рахунку 13.1.

У відповідності до пп.14.1.138 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України основні засоби - матеріальні активи, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку.

Згідно п. 189.9 ст.189 Податкового кодексу України, - у разі, якщо основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються за самостійним рішенням платника податку, така ліквідація для цілей оподаткування розглядається, як постачання таких основних виробничих або невиробничих засобів за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації. Норма цього пункту не поширюється на випадки, коли основні виробничі або невиробничі засоби ліквідуються у зв`язку з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, в інших випадках, коли така ліквідація здійснюється без згоди платника податку, у тому числі в разі викрадення основних виробничих або невиробничих засобів, що підтверджується відповідно до законодавства або коли платник податку подає контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням.

Ліквідація вищевказаних основних засобів не пов`язана з їх знищенням або зруйнуванням внаслідок дії обставин непереборної сили, викраденням основних виробничих або невиробничих засобів. Крім того, платник податку не подавав контролюючому органу відповідний документ про знищення, розібрання або перетворення основних виробничих або невиробничих засобів у інший спосіб, внаслідок чого вони не можуть використовуватися за первісним призначенням. Правила визначення дати виникнення податкових зобов`язань з ПДВ встановлено статтею 187 розділу V ПК України. Як наслідок, - операції з ліквідації основних виробничих засобів або невиробничих засобів прирівняні до операцій з постачання товарів, які є об`єктом оподаткування ПДВ, та відповідно оподатковуються податком у загальновстановленому порядку за ставкою 20 відсотків. База оподаткування ПДВ за такими операціями визначається відповідно до пункту 189.9 статті 189 розділу V Податкового кодексу, а саме - за звичайними цінами, але не нижче балансової вартості на момент ліквідації.

У зв`язку із зазначеним позивачем допущено заниження ПАТ «Миронівський ЗВКК» податку на додану вартість за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 на загальну суму 476 333 грн., у тому числі - грудень 2016 року. Щодо не включення до Декларації з податку на додану вартість зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних за товарами, реалізованими нижче вартості їх придбання судом встановлено наступне.

В ході проведення документальної перевірки ПАТ «Миронівський ЗВКК» за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 відповідачем встановлено факт реалізації товарів нижче вартості їх придбання (м`ясо птиці: гомілка, крило, стегно, філе, нижня частина спинки, тушка курчат бройлерів, шия, шлунок, серце тощо).

У відповідності до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У відповідності до п. 189.1 ст.189 Податкового кодексу, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

У відповідності до п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання .

В ході проведення перевірки встановлено, що позивачем складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1000123/1 від 29.02.2016 на загальну суму ПДВ 4 353 503 грн. та №1000124/1 від 31.01.2016 на загальну суму ПДВ 261 025 грн., - щодо нарахування податкового зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, а саме донарахування до ціни придбання (м`ясо птиці).

При цьому, при визначенні податкового зобов`язання за звітний (податковий) період, зазначені суми не включено підприємством до складу податкових зобов`язань Декларації з податку на додану вартість, зокрема, по р.4.1 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до п.198.5 ст.198 Податкового кодексу». Внаслідок цього ПАТ «Миронівський ЗВКК» занижено суму податкових зобов`язань у розмірі 614 528 грн., у тому числі: січень 2016 року - 261 025 грн., лютий 2016 року - 4 353 503 грн.

З Акту перевірки слідує, що відповідач встановив порушення позивачем п. 44.1. ст. 44, п.189.1. п.189.9. ст.189, п.198.1, п.198.2, п.198.3., 198.5. 198.6 ст. 198, п.200.1. п.200.2. п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого товариством було занижено суму ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 59 219 050 грн., завищено суму податку, що підлягає сплаті (підлягала) бюджетному відшкодуванню у розмірі 109 512 934 грн. та зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (переноситься до рядка 16.1. декларації наступного періоду) у розмірі 9 062 005 грн.

Зазначені порушення були встановлені відповідачем у зв`язку з наступними обставинами, які теж відображені в Акті перевірки.

Порушення пп. г) п.198.5. Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ у розмірі 90 345 661грн., - полягає в не нарахуванні позивачем податкових зобов`язань з ПДВ на суми втрат насіння соняшника за результатами здійснення підробітку насіння соняшнику (сушка, очистка, тощо).

На думку відповідача різниця насіння соняшника між кількістю соняшника до підробітку та кількістю після підробітку не пов`язана з господарською операцією, а тому товариство, у відповідності підпункту г) п. 198.5. Податкового кодексу України, було зобов`язано на кінець кожного періоду нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість виходячи з вартості придбання насіння соняшника.

Представники позивача з таким висновком відповідача не погодились, вказали на те, що відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, - право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених

підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не е господарською діяльністю платника податку.

Підпунктом 189.1 статті 189 ПК України визначено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що використання платником податку товарів, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, поза межами його господарської діяльності зумовлює виникнення в нього обов`язку визначити податкові зобов`язання з ПДВ за основною ставкою згідно з підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України виходячи з бази оподаткування, обчисленої відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України.

У свою чергу, у разі використання таких активів безпосередньо в господарській діяльності платника податку такий обов`язок в останнього не виникає.

Господарською діяльністю згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу.

Відповідно до ч.1 ст.3 ГК України встановлено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Представники позивача вказали, що господарська діяльність позивача спрямована саме на виготовлення готової продукції у вигляді олії соняшникової, та побічних продуктів даного виду товару, або надання послуг, пов`язаних з виготовленням даної продукції. При цьому, процес виробництва складається із системи технологічних заходів: зберігання, перероблення, завантаження/розвантаження товару та ін. Чітке розмежування дій та процесів під час такого виробництва регламентується спеціальним законодавством.

Дані види правовідносин регламентуються Інструкцією №661 про ведення обліку та оформлення операцій з зерном та продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємств, затвердженої Наказом міністерства аграрної політики від 13.10.2008 (надалі - Інструкція №661) та "Нормами природного убутку зерна, продуктів його переробки, насіння трав, кормів трав`яних, штучно сушених, та насіння олійних культур при зберіганні на підприємствах системи міністерства хлібопродуктів СССР", затвердженими Постановою N 4 від 07.01.86.

Постановою Верховної Ради України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу PCP" №1545-ХІІ від 12.09.91, встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу PCP з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції та законам України.

Так, нормами Інструкції №661, передбачені наступні положення:

«Розділ ІІІ - Оформлення зберігання зерна.

п. 1.3. Основними операціями із доробки зерна в елеваторах (складах) є його очищення, сушіння, вентилювання, знезараження. Послідовність проведення доробки визначається можливостями технологічної схеми

п. 1.5. При очищенні зерна від смітної домішки утворюються побічні продукти і відходи.

Розділ V - Відпуск зерна.

п. 1.10. При видачі зерновим складом партії зерна виконуються такі організаційно-технологічні операції:

- ВТЛ передає показники якості партії зерна що знаходиться на підприємстві, які склалися на момент відпуску (до виробництва, до підробітку, до складу);

- готується акт-розрахунок, у якому проводяться розрахунки обсягу основного, побічних продуктів і відходів, що належать власнику, вираховуються втрати згідно з нормами і ставиться до відома власника зерна (представника власника);

- оформляється акт-розрахунок за Фактичними показниками якості…..

Розділ VI - Переробка зерна.

п. 1.2. Відпуск зерна в переробку проводиться за масою..., відпущене у виробництво зерно списується у видаток в складському обліку....

п. 1.3. Якість відпущеного у виробництво зерна вказується за даними лабораторних аналізів...

п. 4.1. Переробка зерна здійснюється на договірних умовах,

п. 4.4.... складаються акти-розрахунки для кожного власника....

Для розрахунку виходів продукції кожного окремого власника приймається фактична якість зерна, переданого у виробництво…..

п. 4.5. Кількість продуктів переробки, які належать власнику, розраховуються в порядку, викладеному в договорі (розрахунковий вихід, фактичний вихід, інші варіанти розрахунку).

Розділ VII - Кількісно-якісний облік зерна.

п. 7.1. Для контролю за зберіганням зерна і визначенням закономірності убутку в масі зерна на зернових складах ведеться кількісно-якісний облік зерна в розрізі культур, класів, років урожаю, місць зберігання та матеріально відповідальних осіб.

п. 7.37. Відходи на підставі актів на очищення і доробку.... списуються з рахунку зерна в кількісно-якісному обліку за фактичною масою та якістю і оприбутковуються...

п. 7.38... відходи ПІ категорії списуються з рахунку основної культури із врахуванням її вологості до доробки,...

Розділ VII - Оформлення зачистки зерна.

п. 1.11. Розмір нестачі зерна і продукції визначається як різниця між залишком за бухгалтерським обліком і Фактичним залишком, установленим у результаті переважування.

п. 1.13. Списання убутку від зниження смітної домішки може проводитися в розмірі не більше 0,2%».

Таким чином, обґрунтованість втрати, встановлюється відповідно до досягнутого при зберіганні та доопрацюванні поліпшення якості насіння та норм природного убутку при зберіганні.

Представники позивача в суді доводили таким чином, що нестачі насіння соняшника за наслідками доробки такого насіння мають своє природне походження та розраховані на підставі вищезазначених галузевих нормативних документів. Як наслідок позивач вказував суду на те, що у позивача відсутній обов`язок здійснювати нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість при списанні насіння соняшника, так як дане списання пов`язане з виробничим процесом, тобто споживається в процесі здійснення господарської діяльності та є таким, що відповідає встановленим спеціальним законодавством технологічним нормам та регламентам.

В судовому засіданні представники позивача пояснили, що під вищезазначеним списанням насінням мається на увазі списання відходів від переробки соняшникового насіння (жмих/шрот).

Із Акту перевірки (ст. 124- 125 акту) слідує, що основним видом діяльності позивача є виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах та виробництво олії та тваринних жирів. Виробництво соняшникової олії відбувається на олієпресовому заводі товариства. При здійсненні виробництва олії соняшникової Товариством забезпечується:

підробіток насіння соняшника, відповідно до виробничих звітів про підробіток; подальше преміщення підробленого (що включає зменшення вологи, ощищення, тощо) насіння соняшника, відповідно до звітів № 23, на лійно-пресовий цех для переробки.

Відповідно до п. 2.7. Порядку обліку сировини, матеріалів та готової продукції на підприємствах олійно-жирової галузі, затвердженого Міністерством Аграрної політики від 09.2009 року №656, списання вологи і сміття внаслідок підробітку олійного насіння і сушіння проводиться відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати".

Пунктом 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 р. №318 затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (в подальшому - ПСБО 16). Норми ПСБО 16 (стандарту) застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) (п. п. 1, 2 ПСБО 16). Пунктом 11 "Склад витрат" ПСБО 16 визначено, що собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Однак суд звертає увагу, що відповідачем в судовому засіданні не заперечувався факт природного убутку насіння соняшника. Представник відповідача вказав на те, що відходи від переробки соняшникового насіння не були утилізовані, а використані не у власній господарський діяльності.

Відповідаючи на запитання суду представник позивача не заперечив, що відходи переробки соняшникового насіння були не утилізовані, а продані третім особам. При цьому сторона позивача не подала суду доказів того, що згадані відходи були використані саме у власній господарській діяльності позивача і для забезпечення потреб власного господарства. Більше того, позивачем до матеріалів справи були надані договори на реалізацію відходів від підробітку насіння соняшнику третім особам.

Із Акту перевірки слідує висновок про порушення позивачем пп. г) п. 198.5. Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 53 805 435 грн., а саме - списання зернової продукції до складу інших витрат.

П.198.5 статті 198 ПК України, визначено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст.189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Використання платником податку товарів під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту поза межами його господарської діяльності зумовлює виникнення в нього обов`язку визначити податкові зобов`язання з ПДВ за основною ставкою згідно з підпунктом «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України виходячи з бази оподаткування, обчисленої відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України.

У свою чергу, у разі використання таких активів безпосередньо в господарській діяльності платника податку такий обов`язок в останнього не виникає.

В судовому засіданні позивачем не було доведено протиправність висновків відповідача, щодо безпідставності застосування позивачем пп. «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ щодо обставин реалізації відходів від підробітку насіння соняшнику.

З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що висновки, зроблені відповідачем під час перевірки є обґрунтованими, а оскаржувані в даній справі рішення відповідача правомірні.

Таким чином, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.