Справа № 440/5118/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/5118/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги:

- стягнути податковий борг у розмірі 17 000 грн.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

16.09.2020 Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (далі - позивач, ГУ ДПС у Полтавській області) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_2 ) про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами ГУ ДФС у Полтавській області 27.09.2019 на підставі наказу від 27.09.2018 №2490 та направлень на перевірку №№3294, 3295 від 27.09.2018 проведено фактичну перевірку кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_2 , за результатами якої складено акт №126/16/31/40/ НОМЕР_1 від 27.09.2018, яким встановлено порушення абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме: зберігання тютюну для паління кальяну, без марок акцизного податку. 08.10.2018 на підставі висновків акта перевірки №126/16/31/40/ НОМЕР_1 від 27.09.2018 ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції у розмірі 17 000 грн за платежем "Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 заборгованість з фінансових санкцій в сумі 17 000 грн.

Копія ухвали суду від 21.09.2020 про відкриття провадження в адміністративній справі, направлялась відповідачу за його адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_2 , та повернулася до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання", тобто не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин, а тому необхідно вважати, що така копія ухвали вручена належним чином.

Відзив на позовну заяву в строк, визначений частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не надано.

За змістом частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

А відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

А відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець: дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця: 02.06.2017 №0040692.

Як платник податків відповідач взятий на облік у ГУ ДПС у Полтавській області, управлінні у м. Полтаві, ДПІ у м. Полтаві.

27.09.2019 посадовими особами ГУ ДФС у Полтавській області на підставі наказу від 27.09.2018 №2490 та направлень на перевірку №№3294, 3295 від 27.09.2018 проведено фактичну перевірку кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_3 .

За результатом проведеної перевірки складено акт №126/16/31/40/ НОМЕР_1 від 27.09.2018, яким встановлено порушення абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", а саме: зберігання тютюну для паління кальяну, без марок акцизного податку.

08.10.2018 на підставі висновків акта перевірки №126/16/31/40/ НОМЕР_1 від 27.09.2018 ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до ФОП ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції у розмірі 17 000 грн за платежем "Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Зазначене податкове повідомлення-рішення направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу відповідача та повернуто до позивача з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

В силу положень пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України вказане податкове повідомлення-рішення вважається врученим відповідачу.

Відомостей про оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення судом не встановлено.

Контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ф" №8323-50 від 21.12.2018, яку надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та яку повернуто контролюючому органу з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання".

За приписами пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Згідно із витягом з інтегрованої картки платника податків за 2018-2020 роки податковий борг, що визначений в податковій вимозі від 21.12.2018 форми "Ф" №8323-50, не переривався.

Посилаючись на несплату відповідачем податкового зобов`язання у строки, визначені Податковим кодексом України, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Вирішуючи позовні вимоги, суд дійшов таких висновків.

Норми права, які підлягають застосуванню

Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону №481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно зі частиною першою статті 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Абзацом 15 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.

Зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством (частина третя статті 17 Закону №481/95-ВР).

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України (частина четверта статті 17 Закону №481/95-ВР).

У разі невиконання суб`єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду (частина п`ята статті 17 Закону №481/95-ВР).

Відповідно до пункту 19 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

У разі виявлення фактів ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування та продажу на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка контролюючі органи вилучають такі товари з вільного обігу та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію).

За визначеннями підпунктів 14.1.107, 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) марка акцизного податку - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів; маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі підпунктом 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 ПК України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 191.1.13 пункту 191.1 статті 191 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.

Згідно зі підпункту 191.1.19 пункту 191.1 статті 191 ПК України контролюючі органи забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів.

Відповідно до підпункту 20.1.28 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право, зокрема, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції у випадках, порядку та розмірі, встановлених ПК України.

Пунктами 226.1 та 226.2 статті 226 ПК України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно зі пунктом 226.11 статті 226 Податкового кодексу України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Нормами пункту 228.2 статті 228 ПК України встановлено, що контроль за наявністю марок акцизного податку на пляшках (упаковках) алкогольних напоїв і на пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання та продажу, а також у разі ввезення таких товарів на митну територію України здійснюють відповідні контролюючі органи.

Висновки щодо правозастосування

З аналізу наведених положень можна зробити висновок, що марка акцизного податку є обов`язковим спеціальним знаком, що підтверджує легальність реалізації товару на території України, відсутність якої на алкогольних чи тютюнових виробах є підставою для притягнення до відповідальності у випадку виробництва, зберігання, транспортування та реалізації таких товарів.

Відповідно до абзацу 15 частини другої статті 17 Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 грн за виробництво, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

З акту перевірки №126/16/31/40/ НОМЕР_1 від 27.09.2018 вбачається, що під час перевірки встановлено факт зберігання тютюну для паління кальяну, без марок акцизного податку.

Матерілами справи підтверджується, що податковим органом, за результатами проведеної фактичної перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08.10.2018 про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн зберігання тютюну для паління кальяну, без марок акцизного податку.

Згідно зі пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В силу приписів пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що у зв`язку із наявністю податкового боргу у сумі 17 000 грн, відповідачу було надіслано податкову вимогу форми "Ф" №8323-50 від 21.12.2018, яку надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та яку повернуто контролюючому органу з відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання".

За приписами пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Однак зазначена вимога відповідачем у добровільному порядку невиконана.

Таким чином, за відповідачем рахується податковий борг за платежем "Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у сумі 17 000 грн.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву, жодних заперечень чи доказів сплати суми податкового боргу до суду не надав.

Водночас наявність у ФОП ОСОБА_2 податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями підтверджено зібраними у справі письмовими доказами у їх сукупності.

Станом на день розгляду даної справи вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена.

Згідно зі пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги податкового органу обґрунтовані належним чином та підтверджуються відповідними доказами, а тому позов належить задовольнити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивач не поніс судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути на користь Державного бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) кошти на погашення заборгованості у розмірі 17 000 грн за платежем "Адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Шевяков