Справа № 120/72/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

27 листопада 2020 р. Справа № 120/72/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слюсар О.О.

представника заявника (відповідачів): Заїки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про відстрочення виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , який подано в інтересах неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , який подано в інтересах неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області та Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 06.03.2020 року адміністративний позов задоволено частково. Вирішено визнати протиправними дії Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_2 , із підстав вказаних у листі від 05.11.2019 року за № 0518-1307/0518.1-19; зобов`язано Жмеринський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , подану в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, із урахуванням висновків суду, що зазначені у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Однак, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в інтересах неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06.03.2020 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити частково. Визнано протиправними дії Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області щодо не оформлення паспорта у формі книжечки неповнолітній дитині - сину ОСОБА_2 відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26 червня 1992 року та зобов`язано Жмеринський районний відділ Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області оформити та видати неповнолітньому дитині - сину ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26 червня 1992 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

18.11.2020 року на адресу суду надійшла заява начальника управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, в порядку ст. 378 КАС України, про відстрочення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2020 року у справі за № 120/72/20-а. Вказана заява мотивована тим, що постановою суду апеляційної інстанції зобов`язано оформити та видати неповнолітній дитині - ОСОБА_2 , який не досяг віку 16 років, паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26 червня 1992 року. Втім, відповідно до п. 3 Тимчасового Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.06.2019 року №620/335591, паспорт громадянина України у формі книжечки видається особі, яка досягла шістнадцятирічного віку на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України за зразком, наведеним у Додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто. Враховуючи вищенаведене, заявник зазначає, що виконати судове рішення не є можливим, оскільки норми діючого законодавства, зокрема Положення про паспорт громадянина України №2503-ХІІ від 26 червня 1992 року встановлюють правило, за яким видача паспорта у формі книжечки можлива після досягнення особою 16-річного віку. А оскільки неповнолітній ОСОБА_2 досягне віку 16 років лише 09.07.2021 року, тому саме до цього часу заявник і просить відстрочити виконання рішення суду.

Ухвалою від 20.11.2020 року вказану заяву про відстрочення виконання рішення суду призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 27.11.2020 року.

Так, 27.11.2020 року представник заявника у судовому засіданні підтримав подану заяву про відстрочення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2020 року у справі за № 120/72/20-а. Натомість, законний представник позивача як і сам позивач в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з частиною 2 статті 378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Вирішуючи дане питання щодо наявності правових підстав для розстрочення виконання судового рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з частинами 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Необхідність дотримання встановленого порядку виконання судового рішення, насамперед зумовлена нормами ст. 129-1 Конституції України, згідно яких судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Суд підкреслював, що органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною "права на суд", а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення.

За правилами частин 1, 2, 3, 4, 5 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що підставою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є виняткові обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим виконання судового рішення в адміністративній справі.

В даному випадку спірні правовідносини, що виникли між сторонами, пов`язані із бажанням неповнолітньої особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення ним 14-річного віку отримати паспорт громадянина України у формі книжечки.

Як уже встановлено судом, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2020 року, зокрема зобов`язано Жмеринський РВ УДМС України у Вінницькій області оформити та видати неповнолітньому ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-ХІІ від 26 червня 1992 року. Так, суд апеляційної інстанції в контексті правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 19.09.2018 року в зразковій справі № 806/3265/17, дійшов висновку, що отримання паспорта громадянина України зразка 1994 року з урахуванням положень частини 2 статті 21 Закону України "Про єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" № 5492-VI від 21.11.2012 року може мати місце і щодо громадянина України, який досяг 14-річного віку.

При цьому суд апеляційної інстанції приймаючи своє рішення не взяв до уваги положення Тимчасового порядку № 456 щодо оформлення та видачі паспорта громадянина України особам, які досягли 16-річного віку, вказавши, що такі не відповідають ані Закону № 5492- VI, ані порядку № 302, тому в силу частини 3 статті 7 КАС України не можуть бути застосовані судом.

Отже, таким рішенням Сьомий апеляційний адміністративний суд підтвердив безумовне право неповнолітньої особи ОСОБА_2 на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки після досягнення ним 14 років, а не 16 років, як стверджував відповідач.

Натомість, заявник підставою для звернення із заявою про відстрочення виконання судового рішення від 18.11.2020 року зазначає, що паспорт громадянина України зразка 1994 року видається особі, яка досягла шістнадцятирічного віку, якого неповнолітній ОСОБА_2 досягне лише 09.07.2021 року.

У той же час, суд враховує, що оцінка законності процедури оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки неповнолітній особі, яка досягла 14-річного віку, але іще не досягнула 16 років, вже була надана у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2020 року, яка набрала законної сили.

Тому, відстрочення виконання судового рішення в межах даної адміністративної справи знівелює саму суть (зміст) постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2020 року в розрізі викладених мотивів апеляційного суду, в частині наявності обов`язку територіального органу УДМС України оформити та видати особі, яка досягла 14-річного віку паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України № 2503-ХІІ від 26 червня 1992 року.

Жодних перешкод неможливості виконання такого рішення суду у той спосіб та в тому порядку, який визначено апеляційним судом, відповідачем не наведено.

Враховуючи викладене суд вважає, що підстави для відстрочення виконання судового рішення в цій адміністративній справі відсутні, тому заява Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 325, 378 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про відстрочення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2020 року у справі № 120/72/20-а відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено судом 02.12.20 р.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович