Справа № 640/5133/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ №640/5133/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Наукове-виробниче підприємство «Луганський акумулятор -1»
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві Державної податкової служби України
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Наукове-виробниче підприємство «Луганський акумулятор -1» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та Державної податкової служби України, у якому просило суд, з урахування уточнень:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 19 листопада 2019 року №1333301/41842118;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 19 листопада 2019 року №1333302/41842118;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 19 листопада 2019 року №1333303/41842118;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з розгляду скарг №42911/41842118/2 від 03 грудня 2019 року про відмову в реєстрації;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з розгляду скарг №42927/41842118/2 від 03 грудня 2019 року про відмову в реєстрації;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України з розгляду скарг №42923/41842118/2 від 03 грудня 2019 року про відмову в реєстрації;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 10 вересня 2019 року, днем її фактичного подання на реєстрацію 27 вересня 2019 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 10 вересня 2019 року, днем її фактичного подання на реєстрацію 27 вересня 2019 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №3 від 10 вересня 2019 року, днем її фактичного подання на реєстрацію 27 вересня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення прийняті податковим органом з порушенням норм, зокрема, Податкового кодексу України, у зв`язку з чим є протиправними та підлягають скасуванню, з огляду на що податкові накладні підлягають реєстрації в ЄРПН.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача - Головного управління Державної податкової служби у м. Києві надав відзиви на позовну заяву, в яких заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що позивачем не надано документів, а саме: «Первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, а також розрахункових документів».

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» здійснює господарську діяльність, основним напрямом якої є Код КВЕД 28.99 Виробництво інших машин і устаткування спеціального призначення, н.в.і.у.; Код КВЕД 26.11 Виробництво електронних компонентів; Код КВЕД 27.20 Виробництво батарей і акумуляторів (основний); Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; Код КВЕД 71.20 Технічні випробування та дослідження; Код КВЕД 33.13 Ремонт і технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування; Код КВЕД 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування; Код КВЕД 33.19 Ремонт і технічне обслуговування інших машин і устаткування.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» у серпні 2019 року заключило три договори на виконання робіт та постачання обладнання в рамках одного проекту з Товариством з обмеженою відповідальністю «НВК «ТЕХІМПЕКС».

Перший договір - № 22/08-1 від 02 серпня 2019 року, виконавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» - зобов`язується в інтересах замовника - Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «ТЕХІМПЕКС» - надати послуги з середнього ремонту апаратури самонаведення 2056.00.000-02 (три комплекти) та апаратури неконтактного акустичного підривника НВА-1 255.050.030 (три комплекти).

На виконання домовленості у вересні Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» від Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «ТЕХІМПЕКС» по акту приймання передачі майна отримало ТМЦ для можливості виконання умов Договору.

Згідно умов Договору №22/08-1 від 02 серпня 2019 року та рахунку на оплату №2 від 22 серпня 2019 року у якості передоплати, Товариство з обмеженою відповідальністю «НВК «ТЕХІМПЕКС» перерахувало 10 вересня 2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» авансовий платіж у розмірі 444000,00 грн. у тому числі ПДВ 74000,00 грн.

Станом на 10 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» отримавши кошти від Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «ТЕХІМПЕКС» на свій поточний рахунок зобов`язаний скласти ПН на всю отриману суму (пункт 201.7 Податкового кодексу України) і зареєструвати її в ЄРПН (пункт 201.10 Податкового кодексу України).

На виконання пунктів 201.1 201.7 статті 201 Податкового кодексу України 10 вересня 2019 року виписано податкову накладну №1 та 27 вересня 2019 року направлено її на реєстрацію в ЄРПН. Згідно отриманої квитанції №1 від 27 вересня 2019 року податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. Реєстраційний номер документу: . «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/PK від 10 вересня 2019 року №l в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податну» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Другий договір - № 23/08-1 від 02 серпня 2019 року. Виконавець - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» - зобов`язується в інтересах замовника - Товариства з обмеженою відповідальністю НВК «ТЕХІМПЕКС» - надати послуги з виготовлення та здійснити постачання спеціального технологічного обладнання, а саме: Послуги з виготовлення стенду для перевірки биття шийок внутрішнього та зовнішнього валів (призма для валів) 003.055.000, Послуги з виготовлення Стенду для випробовування систем стабілізації в зборі 260.080.РМК, Послуги з виготовлення Стенду для випробовування двигуна в зборі 260.019.ДП-19У по одному комплекту.

Згідно умов Договору №23/08-1 від 02 серпня 2019 року та рахунку на оплату №4 від 22 серпня 2019 року у якості передоплати, Товариство з обмеженою відповідальністю «НВК «ТЕХІМПЕКС» перерахувало 10 вересня 2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» авансовий платіж у розмірі 250 900,03 грн. у тому числі ПДВ 41 816,67грн.

На виконання пунктів 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України 10 вересня 2019 року виписано податкову накладну №3 та 30 вересня 2019 року направлено її на реєстрацію в ЄРПН.

Позивач отримав квитанцію, в якій зазначено: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 10 вересня 2019 року №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Третій договір - №24/08-1 від 02 серпня 2019 року. Постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» - зобов`язується в інтересах замовника - Товариство з обмеженою відповідальністю «НВК «ТЕХІМПЕКС» - здійснити постачання спеціального технологічного обладнання, а саме: Стенд перевірки БРЧ2Н, ПТО-ЮОО, РК- 12А 003.192.000, Стенд перевірки гідронасосу 003.134.000 у кількості по одному комплекту.

Згідно умов Договору №24/08-1 від 02 серпня 2019 року та рахунку на оплату №3 від 22 серпня 2019 року у якості передоплати, Товариство з обмеженою відповідальністю «НВК «ТЕХІМПЕКС» перерахувало 10 вересня 2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» авансовий платіж у розмірі 232450,03 грн. у тому числі ПДВ 38741,67 грн.

На виконання пунктів 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України 10 вересня 2019 року виписано податкову накладну №2 та 27 вересня 2019 року направлено її на реєстрацію в ЄРПН.

Позивач отримав квитанцію, в якій зазначено: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 10 вересня 2019 року №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

На виконання підпункту 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» направлено на адресу ДПС Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (Повідомлення):

Повідомлення №1 від 13 листопада 2019 року до податкової накладної №1 від 10 вересня 2019 року, проте Рішенням комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 19 листопада 2019 року №1333302/41842118 відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 10 вересня 2019 року;

Повідомлення №3 від 13 листопада 2019 року до податкової накладної №2 від 10 вересня 2019 року, проте Рішенням комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 19 листопада 2019 року №1333301/41842118 відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 10 вересня 2019 року;

Повідомлення №2 від 13 листопада 2019 року до податкової накладної №3 від 10 вересня 2019 року, проте Рішенням комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 19 листопада 2019 року №1333303/41842118 відмовлено у реєстрації податкової накладної №3 від 10 вересня 2019 року

Не погоджуючись з такими рішеннями Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, 29 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» звернулося зі скаргами на рішення від 19 листопада 2019 року №1333301/41842118, №1333302/41842118 та №1333303/41842118 до Державної податкової служби України.

Проте, рішеннями комісії Державної податкової служби від 03 грудня 2019 року №42911/41842118/2, №42927/41842118/2 та №42923/41842118/2 у задоволенні скарг Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» відмовлено. Як на підставу відмови в задоволенні скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Луганський Акумулятор-1» комісія ДФС вказує на ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

За наведених обставин позивач вважає рішення контролюючого органу протиправним та таким, що порушує його права платника податків, а тому звернувся до суду за їх захистом.

При вирішенні даного спору по суті суд виходить з такого.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

У розумінні підпунктів 14.1.60 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236, є Державна фіскальна служба України.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).

У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається зі змісту квитанцій №, № від 27 вересня 2019 року та № від 30 вересня 2019 року контролюючим органом було сформовано висновки, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Водночас, у вищевказаній квитанції фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Фактично фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, не вказано у зазначеній квитанції конкретного переліку документів, які, на думку контролюючого органу, необхідно надати.

У свою чергу, відповідно до підпункту 201.16.2. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту (підпункт 201.16.3 пункт 201.16. статті 201 Податкового кодексу України).

Позивачем в порядку, визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, подано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, до якого на підтвердження реальності здійснення операцій були додані необхідні документи.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова № 190) передбачено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з абзацом 2 Постанови №190, підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд зауважує, що не зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, комісією фіскального органу, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄДПН або відмову в такій реєстрації прийнято рішення про відмову у реєстрації.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних рішень Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 19 листопада 2019 року №1333301/41842118, №1333302/41842118 та №1333303/41842118.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні №1, №2 та №3 від 10 вересня 2019 року та з урахуванням повноважень відповідачів, наведених вище, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: за) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункті 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Суд вважає, що в даному випадку, зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані позивачем податкові накладні №1, №2 та №3 від 10 вересня 2019 року є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд враховує, що чинним законодавством покладено на комісію ДПС обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано права вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання ДПС зареєструвати податкові накладні №1, №2 та №3 від 10 вересня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В той же час, щодо позовної вимоги про скасування рішень Комісії з питань розгляду скарг від 03 грудня 2019 року №42911/41842118/2, №42927/41842118/2 та №42923/41842118/2, суд звертає увагу учасників справи на наступне.

Відповідно до пункту 56.23 статті 56 Податкового кодексу України оскарження рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється у порядку, визначеному цією статтею з урахуванням таких особливостей:

56.23.1 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику

56.23.2 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

56.23.3 скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим

56.23.4 якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом 10-денного строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі по тексту Порядок), згідно з пунктом 1 якого розгляд скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - скарга) здійснюється комісією ДФС з питань розгляду скарг, яка є постійно діючим колегіальним органом ДФС, за участю уповноваженої особи Мінфіну.

Згідно з пунктом 13 Порядку за результатами розгляду скарги комісія з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; залишає скаргу без розгляду.

Відповідно до вимог пункту 15, 17 Порядку рішення комісії з питань розгляду скарг надсилається на адресу, зазначену платником податку у скарзі, а у разі її відсутності - на податкову адресу платника податку у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу. Рішення комісії з питань розгляду скарг не підлягає подальшому адміністративному оскарженню та може бути оскаржене в судовому порядку.

Разом з тим, завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, з наведених процесуальних норм випливає, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Однак, в даному випадку оскаржуване рішення не містять приписів вчинити обов`язкові дії позивачу та не створює жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав позивача, а тому не є рішеннями суб`єкта владних повноважень (актами індивідуальної дії) в розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України та відповідно не порушують права свободи та інтереси позивача у сфері публічно - правових відносин.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення комісії з питань розгляду скарг ДПС України від 03 грудня 2019 року №42911/41842118/2, №42927/41842118/2 та №42923/41842118/2, у відповідності до яких залишено скарги позивача без задоволення, а рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних №1, №2 та №3 від 10 вересня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін, не порушує прав позивача та не підлягає скасуванню у судовому порядку, оскільки не були підставою для відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд звертає увагу, що у межах спірних правовідносин правові наслідки для позивача створює саме рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19 листопада 2019 року №1333301/41842118, №1333302/41842118 та №1333303/41842118.

З огляду на те, що оскаржувані рішення комісії з питань розгляду скарг ДПС України від 03 грудня 2019 року №42911/41842118/2, №42927/41842118/2 та №42923/41842118/2 не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав і не породжує для нього обов`язкових юридичних наслідків, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за поданим адміністративним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень частково.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 242 - 246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукове-виробниче підприємство «Луганський акумулятор -1» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 19 листопада 2019 року №1333301/41842118.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 19 листопада 2019 року №1333302/41842118.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 19 листопада 2019 року №1333303/41842118.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 10 вересня 2019 року, днем її фактичного подання на реєстрацію 27 вересня 2019 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №2 від 10 вересня 2019 року, днем її фактичного подання на реєстрацію 27 вересня 2019 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №3 від 10 вересня 2019 року, днем її фактичного подання на реєстрацію 27 вересня 2019 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукове-виробниче підприємство «Луганський акумулятор -1» (08500, Київська область, м. Фастів, вулиця Соборна, будинок 59, офіс 9 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Наукове-виробниче підприємство «Луганський акумулятор -1» (08500, Київська область, м. Фастів, вулиця Соборна, будинок 59, офіс 9 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко