Справа № 640/8343/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8343/19 Суддя першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Аромат» на прийняте у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до Дочірнього підприємства «Аромат» про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року Головне управління ДФС у Чернігівській області, у подальшому заміненого на правонаступника - Головне управління ДПС у Чернігівській області (далі - Позивач, ГУ ДПС у Чернігівській області), звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Аромат» (далі - Відповідач, ДП «Аромат»), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило надати дозвіл на погашення податкового боргу в сумі 4 381 248,37 грн. за рахунок майна ДП «Аромат», що перебуває у податковій заставі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.05.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, за Відповідачем обліковується документально підтверджена сума податкової заборгованості з орендної плати в сумі 3 939 568,93 грн., податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 91 207,81 грн. та рентній платі за користування надрами в сумі 9 308,72 грн., а контролюючим органом виконано всі необхідні дії, які передують зверненню до суду із таким позовом.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що судом було залишено поза увагою існування прямої законодавчої заборони можливості використання як джерела погашення податкового боргу майна такого платника, яке перебуває у заставі інших осіб і така застава виникла раніше податкової. Окремо звертає увагу, що судом першої інстанції порушено строки розгляду справи, а також порядок направлення копії рішення учасникам справи.

Після усунення визначених в ухвалі від 18.08.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02.12.2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Чернігівській області просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийшов до правильних висновків про наявність у Відповідача податкового боргу та неможливості його погашення інакше як у спосіб звернення стягнення на майно. Окремо зауважив, що жодних заперечень на час складання акту опису майна у податкову заставу ДП «Аромат» не висловило, а відтак посилання останнього на існування застави іншої особи є безпідставним. Крім того, звертає увагу, що жодних доводів на спростування позиції контролюючого органу до суду першої інстанції платником податків не надано, а згідно позиції Верховного Суду у справі №803/1184/17 правомірність дій контролюючого органу повинна оцінюватися на момент їх вчинення без урахування подій, які сталися або могли статися у майбутньому.

У судовому засіданні представник Апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з викладених в останній підстав.

Представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, на момент звернення до суду із вказаним позовом за ДП «Аромат» обліковувалася документально підтверджена сума несплаченого узгодженого грошового зобов`язання на загальну суму 4 381 248,367 грн., у тому числі з: орендної плати з юридичних осіб і пені у загальній сумі 3 939 568,93 грн.; з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у загальній сумі 91 207,81 грн. та 341 162,91 грн.; з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у розмірі 9 308,72 грн.

Указані обставини учасниками справи не оспорюються.

Крім того, на адресу ДП «Аромат» було направлено податкову вимогу форми «Ю» від 29.12.2016 року №2709-17 на суму 98 234,91 грн., яку було отримано платником податку 29.12.2016 року (а.с. 14).

Також, судом першої інстанції встановлено, що контролюючий орган звертався до банківських установ з інкасовими дорученнями від 06.06.2018 року №22, №27, №29, від 05.03.2019 року №№137-140, №142, №№148-150, №152 про списання коштів з рахунків товариства, які залишилися без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках.

Згідно копії акта опису майна №6 від 15.08.2017 року у податковій заставі перебуває належне ДП «Аромат» майно загальною вартістю 7 873 239,00 грн.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 89, 95 ПК України, прийшов до висновку, що наявність у Відповідача податкового боргу, виникнення якого підтверджується матеріалами справи, а також неможливість його погашення за рахунок коштів платника є підставою для надання дозволу на погашення такого боргу за рахунок майна ДП «Аромат», що перебуває у податковій заставі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно п. 89.3. ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Указаним правовим приписам кореспондують норми розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 року № 586.

На виконання наведених положень чинного законодавства ГУ ДФС у Чернігівській області описано майно ДП «Аромат» у податкову заставу, а саме:

- нежитлові будівлі загальною площею 10 663,8 кв. м, які знаходяться за адресою Чернігівська область, Ніжинський район, с. Вертіївка, вартістю 7 873 239,00 грн. (далі - майно №1);

- трикімнатна квартира за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Березанська, 8В, кв. 6, загальною площею 59,8 кв. м (далі - майно №2).

Згідно відомостей витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження податкову заставу на указане нерухоме майно було зареєстровано 18.08.2017 року (а.с. 19-20).

У свою чергу, статтею 95 Податкового кодексу України регламентовано порядок продажу майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

У свою чергу, за правилами п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.3 статті 87 Податкового кодексу України визначено коло майна, яке не може бути використане як джерела погашення податкового боргу платника податків. Так, не може бути використане як джерела погашення податкового боргу платника податків майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави (пп. 87.3.1 п. 87.3 ст. 87 ПК України).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно. Вищий пріоритет - пріоритет встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. Нижчий пріоритет - пріоритет, встановлений пізніше пріоритету будь-якого інше пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна.

Пунктом 90.1 статті 90 Податкового кодексу України визначено, що пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.

Викладене, у свою чергу, свідчить вказана норма Закону України «Про іпотеку», як і положення ст. 90 ПК України, встановлюють пріоритет іпотекодержателя та передбачають черговість реалізації зареєстрованих прав та вимог на нерухоме майно та, відповідно, черговість повернення заборгованості, в результаті невиконання позичальником своїх основних зобов`язань.

Як вбачається із змісту інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.08.2020 року №219149068 щодо майна - нежитлові будівлі з допоміжними будівлями та спорудами загальною площею 10 672,4 кв. м, які знаходяться по вул. Борзнянський шлях, 68 у м. Вертіївка Ніжинського району Чернігівської області , обтяження спірного нерухомого майна на підставі повідомлення від 31.10.2012 року зареєстроване іпотекодержателем набагато раніше (31.10.2012 року) ніж ГУ ДФС у Чернігівській області на підставі акту опису майна (18.08.2017 року). При цьому на момент розгляду справи судом першої інстанції іпотечне обтяження діяло.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами Апелянта про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна №1, позаяк останнє не може бути джерелом погашення податкового боргу в силу пріоритету права іпотекодержателя на вказане майно.

Аналогічна позиція підтримується також Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.03.2018 року у справі №806/1751/17, від 05.02.2019 року у справі №813/1662/13-а, від 07.02.2019 року у справі №813/4551/17, від 06.11.2020 року у справі №640/658/19.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що надана Відповідачем до апеляційної скарги інформаційна довідка від 05.08.2020 року №219149068 щодо майна №1 враховується в якості доказу у межах цієї справи, позаяк, хоча остання і не подавалася до суду першої інстанції, останній в силу приписів ч. 4 ст. 9 КАС України повинен був вжити визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, зокрема, відомостей щодо наявних обтяжень на майно №1.

Посилання Позивача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що під час складання акту опису майна у податкову заставу будь-яких заперечень з цього приводу від Відповідача не надходило, а тому наявні правові підстави для надання дозволу на погашення за його рахунок податкового боргу, судова колегія оцінює критично, позаяк наведені вище норми ПК України містять застереження лише щодо неможливості використання майна, яке перебуває у податковій заставі, в якості джерела погашення податкового боргу платника податків лише під час дії застави іншої особи, якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави. Обмежень чи заборони включення такого майна у податкову заставу податкове законодавство не встановлює.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що, наголошуючи на неможливості погашення станом на час розгляду цієї справи податкового боргу за рахунок майна №1, Апелянтом жодним чином не спростовується правильність висновків суду щодо надання дозволу на погашення податкового боргу в сумі 4 381 248,37 грн. за рахунок майна №2 ДП «Аромат», що перебуває у податковій заставі.

А тому колегія суддів приходить до висновку, що такий податковий боргу станом на момент вирішення указаного спору може бути погашений за рахунок трикімнатної квартири за адресою: Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Березанська, 8В, кв. 6 , яка також включена до акту опису майна від 15.08.2017 року №6 та щодо якої зареєстрована 18.08.2017 року податкова застава. Відтак, позовні вимоги контролюючого органу в указаній частині підлягають задоволенню.

Щодо посилання Апелянта на порушення судом першої інстанції строків розгляду справи, встановленого ч. 3 ст. 251 КАС України, то судова колегія вважає за необхідне зауважити, що відповідне недотримання процесуального строку не може бути само по собі підставою для скасування рішення суду.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для надання дозволу на погашення податкового боргу в сумі 4 381 248,37 грн. за рахунок усього майна ДП «Аромат», що перебуває у податковій заставі, через існування в іншої особи права пріоритету, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про обґрунтованість даної частини позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати.

Крім іншого, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ГУ ДПС у Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ДП «Аромат» витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, пропорційно до задоволених вимог апеляційної скарги (50%), в сумі 1 440,75 грн..

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Аромат» - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2020 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Надати Головному управлінню ДПС у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11, ) дозвіл на погашення податкового боргу в сумі 4 381 248,37 грн. (чотири мільйони триста вісімдесят одна тисяча двісті сорок вісім гривень 37 копійок) за рахунок майна Дочірнього підприємства «Аромат» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, ), що перебуває у податковій заставі, а саме - трикімнатної квартири за адресою: Чернігівська обл., м. Ніжин, вул. Березанська, буд. 8В, кв. 6 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 11, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Дочірнього підприємства «Аромат» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 1 440 (одна тисяча чотириста сорок) гривень 75 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 02» грудня 2020 року.