Справа № 420/710/20
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/710/20
02 грудня 2020 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 в частині не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 04.12.2017 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 04.12.2017 року.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 року по справі № 420/710/20 набрало законної сили.

На підставі рішення, яке набрало законної сили виданий виконавчий лист та 02.09.2020 року відкрите виконавче провадження.

01.12.2020 року від позивача надійшло клопотання про встановлення судового контролю по справі, в якій посилається на ст. 382 КАС України та просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

Клопотання обґрунтовано тим, що Департаментом фінансів Міністерства оборони України надано лист-роз`яснення від 09.09.2020 року № 248/6913 щодо встановлення базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення, в якому зазначено наступне.

Індексація грошового забезпечення виплачена у грудні 2015 року не підлягає перерахунку за нормами, які вступили в силу з 01 грудня 2015 року, оскільки у Міністерства оборони України немає особливого механізму нарахування індексації за грудень 2015 року.

Обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018 року слід здійснювати з січня 2016 року, тобто базовим місяцем є січень 2016 року.

Виходячи з наданих роз`яснень, якими обов`язково керуються у роботі усі військові частини, правова позиція відповідача щодо встановлення базового місяцю з 01.12.2015 по 31.12.2015 відсутня.

Позивач вважає, що невиконання рішення суду при відкритому виконавчому провадженні триває більше 3 місяців та порушення є триваючим, тому просить суд встановити судовий контроль за його виконанням.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши клопотання, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

Норми ч. 1 ст. 382 КАС України, кореспондують з положеннями частини 6 статті 246, пункту 4 частини першої статті 322 цього Кодексу, згідно з якими у разі необхідності у резолютивній частині рішення вказується, зокрема, порядок і строк виконання рішення. При цьому, порядок виконання судових рішень в адміністративних справах регламентовано ст. 372 КАС України, згідно з якою спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому рішенні. Слід зазначити, що визначення порядку виконання рішення не є тотожним поняттю встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Суд звертає увагу на те, що ст. 382 КАС України, не містить жодних застережень стосовно неможливості суду встановлювати судовий контроль після ухвалення рішення у справі.

Водночас, з аналізу норм статті 382 КАС України слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення вирішується на розсуд суду. Таким чином, процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що правові норми КАС України, які регламентують порядок судового контролю, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

В ході розгляду клопотання встановлено, що на виконання судового рішення відкрито виконавче провадження ВП № 62926062.

Порядок та строки примусового виконання судового рішення встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Так, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 67 цього закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, за наявності виконавчого провадження та знаходження виконавчого листа на примусовому виконанні, відсутні підстави для застосування заходів забезпечення належного виконання судового рішення.

Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, він має право звернутись до суду в порядку ст. 383 КАС України.

Керуючись ст.ст. 248, 382 КАС України,

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала суду може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Бутенко А.В.