Справа № 160/14121/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області та на теперішній час має податковий борг у сумі 64 800,68 грн., який обліковується в інтегрованій картці платника податків та утворився в результаті несплати самостійно задекларованих сум грошових зобов`язань та донарахованих контролюючим органом штрафних санкцій, а саме:
- 3 425,33 грн., які донараховано згідно податкового повідомлення-рішення №006305850 від 04.03.2019 року;
- 2 984,67 грн., які донараховано як штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення №006305850 від 04.03.2019 року;
- 0,33 грн., як самостійно нарахована пеня за податковою декларацією №722 від 01.03.2019 року;
- 164,34 грн., як самостійно нарахована пеня за податковою декларацією №722 від 01.03.2019 року;
- 13 401,75 грн., самостійно нарахована сума за податковою декларацією №722 від 11.06.2019 року;
- 402,05 грн., самостійно нарахована сума штрафних санкцій за податковою декларацією №722 від 11.06.2019 року;
- 12 000,00 грн., самостійно нарахована платником сума за податковою декларацією №24894543 від 09.08.2019 року;
- 28 884,83 грн. за податковою декларацією №32084761 від 06.11.2019 року;
Позивач зазначає, що відповідачем не оскаржувалися вищезазначені податкові повідомлення-рішення.
Позивачем, відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу в автоматичному режимі сформовано та направлено на податкову адресу відповідача податкову вимогу форми «Ф» №2658-58 від 05.02.2020 року на суму 64 800,68 грн., яка надіслана засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення, проте конверт повернувся до позивача із зазначенням причини «за закінченням встановленого терміну зберігання».
Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути суму податкового боргу у розмірі 64 800,68 грн. з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , на користь держави.
Будь-яких письмових пояснень від відповідача як щодо заперечень проти пред`явлених позовних вимог, так і щодо визнання останніх матеріали справи не містять.
Відтак, позиція відповідача щодо пред`явлених останньому позовних вимог суду не відома.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи з його права надання до суду відзиву на позовну заяву, оскільки позивач не зазначив жодного діючого засобу зв`язку відповідача, окрім поштової адреси.
Відзив на позовну заяву, на момент розгляду справи, до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд розглядає справу відповідно до ст. 263 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.263 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області та на теперішній час має податковий борг у сумі 64 800,68 грн., що підтверджується відомостями, які міститься в матеріалах справи.
Відповідно до розрахунку податкового боргу, який міститься в матеріалах справи, заборгованість відповідача складається з наступних сум:
- 3 425,33 грн., які донараховано згідно податкового повідомлення-рішення №006305850 від 04.03.2019 року;
- 2 984,67 грн., які донараховано як штрафні санкції згідно податкового повідомлення-рішення №006305850 від 04.03.2019 року;
- 0,33 грн., як самостійно нарахована пеня за податковою декларацією №722 від 01.03.2019 року;
- 164,34 грн., як самостійно нарахована пеня за податковою декларацією №722 від 01.03.2019 року;
- 13 401,75 грн., самостійно нарахована сума за податковою декларацією №722 від 11.06.2019 року;
- 402,05 грн., самостійно нарахована сума штрафних санкцій за податковою декларацією №722 від 11.06.2019 року;
- 12 000,00 грн., самостійно нарахована платником сума за податковою декларацією №24894543 від 09.08.2019 року;
- 28 884,83 грн. за податковою декларацією №32084761 від 06.11.2019 року;
Як вбачається із зворотнього боку облікової картки платника податку, копія якої міститься в матеріалах справи, у ФОП ОСОБА_1 сума податкового боргу, яка підлягає стягненню, складає 64 800,68 грн.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено податкову вимогу форми «Ф» №2658-58 від 05.02.2020 року, яку було направлено ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з врученням, проте лист повернувся із зазначенням причини «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується копією конверта з відміткою, що відповідає вимогам п.2 ст.42 Податкового кодексу України, яким визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Зазначена податкова вимога не є відкликаною, відомості щодо її оскарження в матеріалах справи відсутні, а відтак, вимога є такою, що підлягає обов`язковому виконанню.
Отже, станом на момент звернення позивача до суду, відповідачем в добровільному порядку не сплачено зазначену вище суму податкового зобов`язання по єдиному податку, а відтак у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 наявна заборгованість перед державним бюджетом в розмірі 64 800,68 грн.
Будь-яких доказів сплати податкового боргу у визначеній сумі відповідачем на момент розгляду і вирішення даної справи до суду не надано.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV, тощо.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отриманні від продажу товарів (робіт, послуг) майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отриманні як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Відповідно до пп. 129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України, при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Відповідно до пп.2 п. 291.4 статті 291 Податкового кодексу, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:
не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;
обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.
Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.
Відповідно до пункту 293.4 статті 293, ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків:
1) до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу;
2) до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи;
3) до доходу, отриманого при застосуванні іншого способу розрахунків, ніж зазначений у цій главі;
4) до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування;
5) до доходу, отриманого платниками першої або другої групи від провадження діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно.
Відповідно до п.294.1 ст.294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік. Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої-шостої групи є календарний квартал.
Відповідно до пункту 295.3 ст.295 ПК України, платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.
Відповідно до статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до Податкового кодексу України за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд, згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене вище, позивачем суб`єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми податкової заборгованості по сплаті єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 64 800,68 грн., натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеній в заявленій позовній заяві.
На підставі викладеного вище, суд вважає позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по сплаті єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 64 800,68 грн. такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відповідно до платіжного доручення від 09.10.2020 р. №2971 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Враховуючи повне задоволення позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по сплаті єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 64 800,68 грн., та зважаючи на той факт, що судових витрат суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз у даній справі сплачено не було, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по сплаті єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 64 800,68 грн., - задовольнити.
Стягнути суму податкового боргу по сплаті єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 64 800,68 грн. з платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Є.О. Жукова