Справа № 560/6737/20
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6737/20
РІШЕННЯ

іменем України

01 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області у призначенні мені ОСОБА_1 пенсії за віком пропорційно наявного страхового стажу моєї роботи незаконною. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області нарахувати та виплачувати мені ОСОБА_1 з 24 травня 2020 року пенсію за віком пропорційно наявного у мене страхового стажу роботи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Головного управління ПФУ в Хмельницькій області від 12 серпня 2020 року № 00 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з огляду на наявність у неї страхового стажу роботи 18 років 1 місяць 1 день, при необхідному 26 років.

Проте, з вказаною відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком позивач не погоджується і вважає її такою, що суперечить чинному законодавству України.

Ухвалою суду від 30.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив в якому останній зазначає, що 28.05.2019 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо видачі довідки про наявний страховий стаж для призначення тимчасової державної соціальної допомоги.

При зверненні позивачкою надано паспорт, ідентифікаційний код, трутову книжку, свідоцтва про народження дітей, витяг з рішення суду про розірвання шлюбу, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, довідку про те що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Хмельницькому міському центрі зайнятості.

Згідно поданих документів страховий стаж становив 6 років 1 місяць.

Враховуючи що в трудова книжка серії НОМЕР_1 від 14.10.1978 року позивачки наявні порушення пункту № 2.4 Інструкції (дата про прийняття на роботу та Звільнення, а також накази про прийняття та звільнення дописані іншим чорнилом), відсутні підстави для врахування трудової книжки при обчисленні страхового стажу, інших, документів позивачкою надано не було.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом № 19102/03 від 10.06.2019 позивачку повідомлено про відсутність підстав для видачі довідки про наявний страховий стаж, оскільки трудова книжка НОМЕР_1 від 14.10.1978 оформлена з порушенням вимог Інструкції № 162.

04.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.

При зверненні позивачкою надано документи які надавалися 28.05.2019, крім того додано архівні довідки про заробітну плату від 12.08.2019.

Згідно наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 становить 18 років 1 місяць 1 день.

До страхового стажу позивачки не враховано згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 14 жовтня 1978 року період роботи з 19.01.1995 року по 27.05.1995 року на посаді перукаря в СВНПП "Елікон", оскільки трудова книжка заповнена з порушенням пункту 2.4 Інструкції, зокрема, дати про прийняття на роботу та звільнення, а також накази про прийняття та звільнення дописані іншим чорнилом.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України від 12.08.2020 № 00 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи 26 років, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", про що повідомлено позивачку листом від 18.09.2020 року № 2200-0301-8/41301.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком, надавши при цьому усі необхідні документи.

Рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №00 від 12.08.2020, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідної кількості страхового стажу.

Згідно наданої відповіді, позивачу до 26-річного стажу не зараховано період роботи з 19.01.1995 року по 27.05.1995 року на посаді перукаря в СВНПП "Елікон", оскільки трудова книжка заповнена з порушенням пункту 2.4 Інструкції, зокрема, дати про прийняття на роботу та звільнення, а також накази про прийняття та звільнення дописані іншим чорнилом.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначаються чинним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) та Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон №1788-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №1788-XII, громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Згідно абз.1 ч.1 ст.26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Відповідно до ч.4 ст.26 Закону №1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Суд звертає увагу, що в абзаці 1 частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV фраза "по 31 грудня 2017 року" зазначена не після фрази "досягнення віку 60 років", а після фрази "за наявності страхового стажу не менше 15 років" і стосується, відповідно, не віку, а стажу.

Тлумачення Головним управлінням ПФУ в Хмельницькій області вказаної норми закону, як "особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років по 31 грудня 2017 року за наявності страхового стажу не менше 15 років", замість "особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року" є на думку суду помилковим.

Відповідно до ст.20 Закону № 1788-ХІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) особам, які не мають достатнього для призначення повної пенсії стажу роботи (стаття 12), призначаються пенсії за віком при неповному стажі в розмірі, пропорційному наявному стажу (стаття 68), але не менше соціальної пенсії (пункт "б" статті 94).

Суд встановив, що обрахований Головним управлінням ПФУ в Хмельницькій області страховий стаж позивача в розмірі 18 років 1 місяць 1 день згідно відомостей трудової книжки був набутий нею до 31 грудня 2017 року, а отже згідно абзацу 1 частини 1 статті 26 Закону №1058-IV після досягнення 60 років позивач має право на призначення пенсії за віком пропорційно наявного страхового стажу її роботи.

З врахування наведеного вище, суд вважає, що відповідачем протиправно було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком пропорційно наявного у неї страхового стажу.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1-2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок ведення трудових книжок працівників регулює Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена наказом Міністерства праці № 58 від 29.07.1993.

Відповідно до п.2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд оглянув копію Трудової книжки позивача від 14.10.1978 серія НОМЕР_1 та встановлено у ній наступні записи: - №21 - 19.01.1995 "СВНПП "Елікон"" прийнята на роботу на посаду перукаря - Наказ №49 від 19.01.1995; №22 від 27.05.1995 звільнена по переводу на фірму "Елікон" п.5 ст.36 КЗпП України - Наказ №53 від 27.05.1995.

Суд звертає увагу відповідача, що записи про прийняття та звільнення з роботи позивача посвідчено печаткою підприємства та підписами відповідальних осіб.

Твердження відповідача критично оцінюються судом, оскільки внесення записів до трудової книжки різними чорнилами не містять заборони відповідно до Інструкції.

Суд також зазначає, що відмітка у заяві про призначення пенсії щодо необхідності надати додаткові документи на підтвердження стажу за спірний період відсутня.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що подані позивачем документи до заяви підтверджують її право на призначення пенсії, а відтак право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, в зв`язку із цим відсутні підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а оскільки трудова книжка позивача містить записи про період роботи позивача з 19.01.1995 року по 27.05.1995 року на посаді перукаря в СВНПП "Елікон" з відповідними печатками підприємств та підписами уповноважених на те осіб, а тому цей період підлягає зарахуванню до загального трудового (страхового) стажу позивача.

Суд звертає увагу відповідача на те, що обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, які здійснюють заповнення трудової книжки, а не на працівника, тому наявність недоліків у заповненні трудової книжки не може бути підставою для неврахування до страхового стажу спірного періоду роботи позивача.

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 (провадження № К/9901/22172/18) неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при винесенні рішення №00 від 12.08.2020, та не зарахуванні до загального трудового стажу ОСОБА_1 спірного періоду роботи.

За для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення №00 від 12.08.2020, а також зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 19.01.1995 року по 27.05.1995 року на посаді перукаря в СВНПП "Елікон".

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов: - лише у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача; - повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав; - вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

Пункт 2 частини 2 статті 245 КАС України визначає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

При цьому, позивач просить призначити їй пенсію з 24.05.2020, зокрема в день коли їй виповнилось 60 років, однак як вказано у абз.1 ч.1 ст.26 Закону №1058-IV, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, отже позивач має право на призначення пенсії з наступного дня після досягнення нею 60-ти річного віку, а саме з 25.05.2020.

Отже враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем доведено позовні вимоги, тому з урахуванням встановлених у справі обставин, позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №00 від 12.08.2020 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 19.01.1995 року по 27.05.1995 року на посаді перукаря в СВНПП "Елікон".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області призначити ОСОБА_1 з 25 травня 2020 року пенсію за віком пропорційно наявного у неї страхового стажу роботи.

В задоволені інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , ідентифікаційний код - 21318350)

Головуючий суддя О.П. Шевчук