Справа № 520/11415/2020
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

18 листопада 2020 року № 520/11415/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Кухар М.Д.,

при секретарі судового засідання -Говтві Д.В.,

за участі:

представника позивача - Богомол Т.С.,

представника відповідача - Саблукова Д.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Театральні зустрічі" (61057, м. Харків, вул. Сумська, 25, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Театральні зустрічі", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 4 від 24.01.2020.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення прийнято безпідставно та підлягає скасуванню у судовому порядку.

Представник позивача у судовому засіданні позов просив задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просив суд відмовити з підстав, що викладені у відзиві на позову заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Харківській області, на підставі наказу від 22.10.2019 року №1357, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Театральні зустрічі".

За результатами перевірки складено акт від 18.12.2020 №1251/20-40-05-14-09/37878799.

Згідно висновків акту перевірки товариством порушено п.п. 266.2.1 п. 266.2, пп. 266.3.3 п.266.3, пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України: допущено заниження податку на майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну 343 272,71 грн., в тому числі за 2017 рік - 173 534,4 грн., за січень-вересень 2019 року - 169738,31 грн.

ТОВ "ТЕАТРАЛЬНІ ЗУСТРІЧІ", на підставі ст. 86 ПК України, надані до контролюючого органу заперечення від 11.01.2020 №1 (вх. в ГУ ДПС у Харківській області №1312/10 від 11.01.2020) на акт перевірки.

Проте, ГУ ДПС у Харківській області 21.01.2020 залишено висновки акту без змін.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № 4 від 24.01.2020, яким ТОВ "Театральні зустрічі" збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості» на суму 429090,89 грн.(а.с.37).

За результатами адміністративного оскарження рішенням про результати розгляду скарги №14394/6/99-00-08-05-06-06 від 24.04.2020 Державною податковою службою України залишено без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 24.01.2020 №4, а скаргу ТОВ "ТЕАТРАЛЬНІ ЗУСТРІЧІ" - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням товариство звернулось до суду з метою їх скасування.

Відповідно до пп.265.1.1 п.265.1 ст. 265 ПК України, податок на майно складається, в тому числі, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 п.266.2 ст. 266 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Також, пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 ПК України зазначено вичерпний перелік об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування:

а) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також організацій, створених ними в установленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідного державного бюджету чи місцевого бюджету і є неприбутковими (їх спільній власності);

б) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які розташовані в зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, визначені законом, в тому числі їх частки;

в) будівлі дитячих будинків сімейного типу;

г) гуртожитки;

ґ) житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад;

д) об`єкти житлової нерухомості, в тому числі їх частки, що належать дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа, визнаним такими відповідно до закону, дітям з інвалідністю, які виховуються одинокими матерями (батьками), але не більше одного такого об`єкта на дитину;

е) об`єкти нежитлової нерухомості, які використовуються суб`єктами господарювання малого та середнього бізнесу, що провадять свою діяльність в малих архітектурних формах та на ринках;

є) будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств;

ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

з) об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, які перебувають у власності громадських об`єднань осіб з інвалідністю та їх підприємств;

и) об`єкти нерухомості, що перебувають у власності релігійних організацій, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, та використовуються виключно для забезпечення їхньої статутної діяльності, включаючи ті, в яких здійснюють діяльність засновані такими релігійними організаціями добродійні заклади (притулки, інтернати, лікарні тощо), крім об`єктів нерухомості, в яких здійснюється виробнича та/або господарська діяльність;

і) будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від форми власності та джерел фінансування, що використовуються для надання освітніх послуг;

ї) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення та відпочинку дітей, а також дитячих санаторно-курортних закладів та закладів оздоровлення і відпочинку дітей, які знаходяться на балансі підприємств, установ та організацій, які є неприбутковими і внесені контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій; й) об`єкти нежитлової нерухомості державних та комунальних центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, центрів фізичного здоров`я населення, центрів з розвитку фізичної культури і спорту осіб з інвалідністю, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, а також центрів олімпійської підготовки, шкіл вищої спортивної майстерності, дитячо-юнацьких спортивних шкіл і спортивних споруд всеукраїнських фізкультурно-спортивних товариств, їх місцевих осередків та відокремлених підрозділів, що є неприбутковими та включені до Реєстру неприбуткових установ та організацій. У разі виключення таких установ та організацій з Реєстру неприбуткових установ та організацій декларація подається платником податку протягом 30 календарних днів з дня виключення, а податок сплачується починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулося виключення з Реєстру неприбуткових установ та організацій;

к) об`єкти нежитлової нерухомості баз олімпійської та паралімпійської підготовки. Перелік таких баз затверджується Кабінетом Міністрів України;

л) об`єкти житлової нерухомості, які належать багатодітним або прийомним сім`ям, у яких виховується п`ять та більше дітей.

Згідно пп.266.3.1, пп.266.3.3 п.266.3 ст.266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України).

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (пп. 266.6.1 п.266.6 ст.266 Податкового кодексу України).

Строк сплати податку для юридичних осіб визначається відповідно до абзацу «б» підпункту 266.10.1 пункту 266.10 ст.266 ПКУ, яким визначено, що податкове зобов`язання за звітний рік сплачується авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом.

Платники податку на нерухоме майно - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально (пп. 266.7.5 п. 266.7 ст.266 Податкового кодексу України).

Пунктом 46.1 ст.46 Податкового Кодексу України визначено, що податкова декларація - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання.

Відповідно до порядку подання податкової декларації, визначеного, зокрема п.49.1 та п.49.2 ст.49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Вказані умови застосовуються до всіх платників податків, у тому числі платників, що перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Підпунктом 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що об`єкти нежитлової нерухомості - це будівлі, приміщення, що не віднесені, відповідно до законодавства, до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; ґ) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.

Під час розгляду справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕАТРАЛЬНІ ЗУСТРІЧІ" 15.11.2011 зареєстроване в якості юридичної особи, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про реєстрацію юридичної особи №0051716.

Позивач як платник податків перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Харківській області (Центральне управління, Шевченківська ДПІ (Шевченківський район м. Харкова) з 16.11.2011 за №62519.

До видів діяльності Товариства віднесено: код КВЕД 91.03 Діяльність із охорони та використання пам`яток історії, будівель та інших пам`яток культури (основний); 91.02 Функціювання музеїв; 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н. в. і. у.; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.32 Управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту.

В акті перевірки у розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, застосовано ставка податку об`єктів такого типу нежитлової нерухомості як будівлі публічних виступів.

До вказаного висновку відповідач дійшов з огляду на те, що за даними наявних інформаційних баз, в тому числі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за адресою: м. Харків, вул. Сумська, буд. 25 розташована будівля Харківського національного академічного театру опери та балету ім. М.В. Лисенка, основна площа будівлі (52018,4 кв.м.) належить Міністерству культури України (код за ).

ДК 018-2000 визначено перелік будівель, що належать до групи 126 «Будівлі для публічних виступів, закладів освітнього, медичного та оздоровчого призначення», які включає класи:

1261 Будівлі для публічних виступів (Цей клас включає: кінотеатри, концертні будівлі, театри та т. ін., зали засідань та багатоцільові зали, що використовуються, головним чином, для публічних виступів, казино, цирки, музичні зали, танцювальні зали та дискотеки, естради та т. ін. Цей клас не включає: музеї, художні галереї (1262), спортивні зали (12651) парки для відпочинку та розваг (2412)).

Зазначений клас містить підкласи:

1261.1-Театри, кінотеатри та концертні зали

1261.2-Зали засідань та багатоцільові зали для публічних виступів

1261.3- Цирки

1261.4- Казино, ігорні будинки

1261.5-Музичні та танцювальні зали, дискотеки

1261.9- Будівлі для публічних виступів інші

- 1262 Музеї та бібліотеки (Цей клас включає: музеї, художні галереї, бібліотеки та

технічні центри, будівлі архівів, будівлі зоологічних та ботанічних садів. Цей клас не включає: пам`ятки історії (1273)).

Зазначений клас містить підкласи:

1262.1- Музеї та художні галереї

1262.2- Бібліотеки, книгосховища

1262.3 -Технічні центри

1262.4 - Планетарії

1262.5 - Будівлі архівів

1262.6 - Будівлі зоологічних та ботанічних садів

- 1263 Будівлі навчальних та дослідних закладів;

- 1264 Будівлі лікарень та оздоровчих закладів;

- 1265 Зали спортивні.

Зважаючи на те, що приміщення, які належать на праві власності ТОВ «Театральні зустрічі», є складовою частиною приміщення Харківського національного академічного театру опери та балету ім. М.В. Лисенка та враховуючи вид діяльності платника податків, нежитлова нерухомість загальною площею 6 025,5 кв.м., що належить підприємстві відноситься до типу нерухомості - будівлі для публічних виступів.

Так, відповідно до податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наданих в електронному вигляді до Головного управління ДПС у Харківській області, зазначено код типу об`єкту нежитлової нерухомості 9 - інші будівлі.

Позивач є власником нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки за адресою: вул. Сумська, 25, м.Харків (6025,5 кв.м.)(а.с.174-193).

Згідно з експлікацією до технічного паспорту спірна будівля складається з приміщень наступного призначення: нежитлове приміщення, коридор, вбиральня, вмивальня, щитова, венткамера, сходова клітина, машиннне відділення.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказам від 17.08.2000 № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель споруд ДК 018-2000, призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всій': суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення, інженерні споруди різного функціонального призначення.

ДК 018-2000 чітко визначено перелік будівель, що належать до групи 127 «Будівлі нежитлові інші», яка включає класи:

1271 - Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства;

1272 - Будівлі для культової та релігійної діяльності;

1273 - Пам`ятки історичні та такі, що охороняються державою;

1274 - Будівлі інші, не класифіковані раніше. Цей клас включає:

-виправні заклади, в`язниці, слідчі ізолятори, армійські казарми, будівлі міліцейська та пожежних служб.

Цей клас включає також:

- будівлі, такі як автобусні зупинки, громадські туалети, пральні, лазні та т. ін.

Цей клас не включає:

- телефонні кіоски (1241),

- госпіталі виправних закладів, в`язниць, збройних сил (1264),

- військові інженерні споруди (2420).

Як вказано вище основним видом діяльності позивача є Діяльність із охорони та використання пам`яток історії, будівель та інших пам`яток культури.

Відповідачем не доведено, що нерухоме майно загальною площею 6 025,5 кв.м., яке належить позивачу на праві власності, відноситься до групи - будівлі для публічних виступів.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії та/або рішення. Отже, вирішення даної справи залежить від доведеності відповідачем правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Однак, в порядку виконання обов`язку, встановленого ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не спростовані доводи позивача, та не надані суду належні та допустимі докази правомірності прийняття спірного рішення.

Крім того, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 у справі №520/12459/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Театральні зустрічі" (вул. Сумська 25, м. Харків, 61002, код ЄДРПОУ 3778799) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної податкової служби у Харківській області № 1357 від 22.10.2019 р. "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Театральні зустрічі".

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення від 21.01.2020 залишено без змін.

Згідно частини 6 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи із наведених положень суд приходить до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка здійснена без законних на те підстав, що, в свою чергу, нівелює її наслідки.

Європейський суд з прав людини наголошує на необхідності реалізації принципу правової визначеності між платником податку та органом фіскальної служби, який здійснює адміністрування та контроль за сплатою податків та зборів таким платником податків, що відповідає прогнозованості діяльності суб`єкта владних повноважень. Рішення та дії контролюючого органу мають відповідати вимогам закону, й цілком закономірним та очікуваним є сподівання особи на дотримання контролюючим органом цієї вимоги. У разі, якщо особа постраждала від неправомірного рішення та дій контролюючого органу, особа має бути поновлена в своїх порушених правах судом відповідно до положень статті 13 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України згідно із статтею 9 Конституції України зазначене є «правомірним очікуванням» в світлі практики Європейського суду з прав людини.

Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що акт перевірки отриманий в результаті документальної позапланової невиїзної перевірки є неналежним доказом, виходячи із положень процесуального принципу допустимості доказів, закріплених частиною 2 статті 74 КАС України, за якою обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, на думку суду, відсутні підстави для оцінки по суті наявності/відсутності допущених порушень платником податків позивачем норм податкового законодавства, оскільки такі порушені зафіксовані в акті перевірки, який, в свою чергу, не є допустимим доказом.

Оскільки оскаржуване у цій справі податкове повідомлення-рішення прийняте внаслідок проведення незаконної перевірки, останнє не можливо визнати правомірним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2020 року у справі №815/5748/15.

З огляду на висновок суду про відсутність законних підстав для проведення перевірки така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення. У такому випадку висновки акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17.01.2018 провадження № К/9901/1895/18 по справі № 1570/7146/12 та від 16.01.2018 р. у справах № 2а/1570/4582/11, № 826/442/13-а.

За змістом ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Театральні зустрічі" (61057, м. Харків, вул. Сумська, 25, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №4 від 24.01.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Театральні зустрічі" (61057, м. Харків, вул. Сумська, 25, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 6436,35 грн. (шість тисяч чотириста тридцять шість гривень 35 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2020 року.

Суддя Кухар М.Д.