Справа № 214/4184/20
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4184/20
2-а/214/187/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 листопада 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретареві Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 взводу 1 роти 1 батальйону Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Короленка Тараса Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №897099 від 10.06.2020 року за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови він 10 червня 2020 року, о 09 год. 30 хв., по автошляху р. 74 перевозив вантаж (причеп-жатку) з загальною шириною 3,60 м., транспортним засобом, яке не було обладнане відповідним обладнанням, чим порушив вимоги п. 22.5 Правил дорожнього руху України. Із вказаною постановою позивач не згоден, оскільки відповідно до положень п.22.5 Правил дорожнього руху України для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення передбачена ширина у 3,75 м.

Представник позивача у судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності, також просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 500 грн.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач заперечив проти задоволення пред`явлених вимог у повному обсязі. Вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що ним, під час патрулювання 10 червня 2020 року в Широківському районі Дніпропетровської області, біля автошляху Р-74 був помічений транспортний засіб «МТЗ-82», н/з НОМЕР_1 , який перевозив вантаж причеп-жатку з загальною шириною 3,6 м. без погоджувальних документів з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України. Після того, як були помічені ознаки правопорушення та після зупинки транспортного засобу, він підійшов до автомобіля, представився та повідомив про причину зупинки. Після чого попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Відповідач зачитав позивачеві його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КпАП України виконані, він перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Отже, оскільки транспортний засіб яким керував позивач є великогабаритним, то у нього повинен бути погоджувальний документ з органами Національної поліції України на рух по автошляху Р-74, проте позивач не надав такий дозвіл. Таким чином, відповідач вважає, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ним законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивач, в свою чергу, надав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що у наданому відзиві відповідач посилається на порушення ним вимог п. 22.5 ПДР України в редакції, яка була чинною до 07.03.2020 року та не враховано зміни внесені до ПДР України постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Правил дорожнього руху» від 26.02.2020 року за №196, відповідно до яких абзац перший п.22.5 після слів і цифр «за шириною 2,6 м.» доповнено словами і цифрами «для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення 3,75 м.). Тобто на день винесення спірної постанови діяли дані зміни. Також вважає, що під час винесення постанови відповідач не врахував, що транспортний засіб яким він керував трактор колісний МТЗ-82 відноситься до сільськогосподарської техніки. Разом з тим, як видно з наданого відзиву відповідач не заперечує ту обставину, що транспортний засіб, яким він керував не рухався по автошляху Р-74, а перетинав його.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач 10 червня 2020 року, о 09 год. 30 хв., рухаючись автошляхом Р-74 керував трактором колісним МТЗ-82, н/з НОМЕР_1 , перевозив вантаж причеп-жатку з загальною шириною 3,60 м. не маючи дозволу Національної поліції України на участь у дорожньому русі транспортного засобу габаритні параметри якого перевищують нормативні. Транспортний засіб не був устаткований відповідним обладнанням, чим порушено п.22.5 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.6).

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України (в редакції чинній на дату винесення постанови) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Частиною ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Так, відповідачем у якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, надано носій відеоінформації, на якому міститься відеозапис із бодікамери поліцейського. З відтвореного відеозапису встановлено, що відповідач, пояснюючи причину зупинки транспортного засобу під керуванням позивача зазначив, що останній на тракторі колісному «МТЗ-82», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетнув проїжджу частину дороги Р-74 при цьому перевозимий трактором вантаж причеп-жатка мав перевищення габаритних нормативів. Також, поліцейським в присутності водія було проведено заміри, які показали ширину причепу 3,60 м.

Таким чином, у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення позивачем п. 22.5 Правил дорожнього руху України, оскільки станом на дату винесення оскаржуваної постанови діяли зміни внесені до Правил дорожнього руху України постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Правил дорожнього руху» від 26.02.2020 року №196, а отже дозволена габаритна ширина сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення становить 3,75 м.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України та вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції понесені ним та документально підтверджені витрати на професіональну правничу допомогу в розмірі 500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії АР №897099 від 10.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції понесені витрати на професіональну правничу допомогу в розмірі 500 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов