Справа № 280/5916/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ В УХВАЛЕННІ ДОДАТКОВОГО РІШЕННЯ

30 листопада 2020 року Справа № 280/5916/19

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянув в порядку письмового провадження клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» про розгляд заяви про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №280/5916/19 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (вул. Фортечна (Грязнова), буд. 4-А, м. Запоріжжя, 69002) про арешт коштів на рахунках платника податків у банках,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (далі відповідач, ТОВ «Промелектроніка»), в якій позивач просить суд: застосувати арешт коштів на рахунках платника податків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Ухвалою від 09.12.2019 у справі було відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 08.01.2020.

24.12.2019 до суду надійшов відзив на позов від відповідача та заява про стягнення витрат на правничу допомогу.

08.01.2020 до суду надійшло клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/5222/19.

У судове засідання 08.01.2019 представники сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не прибули.

Ухвалою від 08.01.2020 провадження у справі було зупинене до набрання законної сили судовим рішенням у справі №280/5222/19.

09.01.2020 від позивача до суду надійшло клопотання щодо розміру судових витрат відповідача.

Судом встановлено, що рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02.12.2019 по справі №280/5222/19, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.03.2020: визнані протиправними дії ГУ ДПС у Запорізькій області щодо призначення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМЕЛЕКТРОНІКА; визнаний протиправним та скасований наказ Головного управління ДПС у Запорізькій області №521 від 24.10.2019 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА»».

Ухвалою від 24.09.2020 провадження у справі поновлене, судове засідання призначене на 05.10.2020.

29.09.2020 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без його участі, просить відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання 05.10.2020 представники сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не прибули. Позивач не повідомив суд про причини неприбуття у судове засідання його представника.

Ухвалою від 05.10.2020 судове засідання було відкладене на 19.10.2020.

19.10.2020 від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, просить відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання 19.10.2020 представники сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання повторно не прибули. Позивач не повідомив суд про причини неприбуття у судове засідання його представника.

Ухвалою від 19.10.2020 на підставі вимог п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України позов був залишений без розгляду.

27.10.2020 від відповідача до суду надійшла заява про розгляд заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 28.10.2020 розгляд заяви призначено на 05.11.2020, про що сторони повідомлені належним чином.

В судове засідання представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

З урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 КАС України, розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних доказів.

Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як встановлено з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем надано:

1). Копію договору-доручення про надання правничої допомоги від 07.05.2019 (а.с. 80-81);

2). Копію додаткової угоди №1 від 01.10.2019 до договору-доручення про надання правничої допомоги від 07.05.2019 (а.с. 82);

3). Копію Акту приймання-передачі наданої правової допомоги №138 від 20.12.2019 до договору-доручення про надання правничої допомоги від 07.05.2019 (а.с. 78);

4). Копію розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу (додаток до Акту приймання-передачі наданої правової допомоги №138 від 20.12.2019) (а.с. 77);

5). Копію рахунку-фактури №СФ-0000142 від 20.12.2019 (а.с. 76);

6). Копію платіжного доручення №6808 від 20.12.2019 на суму 20000,00 грн. (а.с. 79).

Проте незважаючи на надані документи суд вважає заяву ТОВ «Промелектроніка» про стягнення витрат на правничу допомогу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

По-перше: ч.4 ст.134 КАС України передбачено, що учасник справи повинен надати детальний опис робіт (наданих послуг) здійснених адвокатом.

Проте такого опису наданих послуг (робіт) відповідачем не надано. В Акті приймання-передачі наданої правової допомоги №138 від 20.12.2019 та розрахунку суми гонорару зазначено наступне:

Підготовка відзиву на адміністративний позов про підтвердження арешту адмін. коштів (справа № 280/5916/19). Консультація з клієнтом про особливості податкового та адміністративного законодавства про арешт коштів на рахунку платника податків із врахуванням новими висновками Верховного Суду у справах №820/1929/17, №К/9901/40847/18, №К/9901/12502/19, №826/6657/18, №813/3943/17, №К/9901/67285/18, №820/2312/17, №820/2040/17, №К/9901/31351/18; Підготовка додатків відповіді на відзив. Копіювання пакету додатків до відзиву. Завірення пакету додатків до позову, а саме кожного з аркушів, та відправлення до суду відповіді на відзив з документами, що підтверджують надіслання відзиву відповідачам по справі №280/5916/19. Підготовка заяви про визнання доказів недопустимими по справі №280/5916/19. Підготовка заяви про стягнення витрат на правничу допомогу по справі №280/5916/19.

Всі ці роботи (послуги) зайняли 25 годин та коштують 20000,00 грн. Однак у вищезазначених Акті та розрахунку відсутнє посилання на те, скільки кожна з послуг (робіт) зайняла часу та скільки вона коштує окремо.

При цьому суд зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 16.06.2020 у справі №640/22250/19 (адміністративне провадження №К/9901/10848/20, №К/9901/10804/20) склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі №810/3806/18 (адміністративне провадження №№К/9901/11333/19, К/9901/12479/19) та інших.

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже відповідачем не надано чіткого (детального) розрахунку заявлених витрат. Також в розрахунку заявлених витрат відповідач посилається на підготовку та відправлення до суду відповіді на відзив з документами, хоча такого документу на суду від відповідача не надходило. При цьому з розрахунку не можливо встановити чи включена відповідь на відзив в перелік наданих послуг та, відповідно, чи визначена в розрахунку її вартість.

По-друге: консультація з клієнтом, підготовка та копіювання додатків до відзиву, завірення додатків та направлення до суду відзиву з додатками тощо, є складовими частинами послуги (роботи) по підготовки відзиву та не є самостійними послугами. При цьому в зв`язку з відсутністю детального розрахунку невідомо скільки коштують дані послуги (роботи), а скільки інші (підготовка заяви про визнання доказів недопустимими, підготовка заяви про стягнення витрат на правничу допомогу). Таким чином з наданого відповідачем Акту та розрахунку неможливо встановити вартість кожної з послуг окремо, що відповідно до вищезазначеної практики Верховного Суду є підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог.

По-третє: відзив на адміністративний позов, заява про визнання доказів недопустимими, заява про стягнення витрат на правничу допомогу підписані директором ТОВ «Промелектроніка» ОСОБА_1 . Всі документи, що додавались до відзиву, завірені також вказаною особою. Будь-яких доказів того, що Адвокатським бюро «Сергія Жечева» вчинялись дії по підготовці вищезазначених документів суду не надано.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Лавентс проти Латвії» наголосив, що відшкодовуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначено ЄСПЛ у п.268 Рішення по справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (Заява № 19336/04): «Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п.30, ECHR 1999-V).».

Аналогічну практику вирішення питання судових витрат застосовано ЄСПЛ у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пп.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004, справа «Неділенько та інші проти України».

Враховуючи, що відзив та заяви підписані безпосередньо відповідачем, всі документи завірені також ним, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази надання послуг адвокатом (Адвокатським бюро «Сергія Жечева»), то витрати на правничу допомогу не можуть вважатися «фактичними і неминучими», а їхній розмір «обґрунтованим».

З урахуванням викладеного, беручи до уваги правову позицію Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини, у задоволенні клопотання ТОВ «Промелектроніка» про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись статтями 132, 139, 241, 244, 252, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №280/5916/19 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (вул. Фортечна (Грязнова), буд. 4-А, м. Запоріжжя, 69002) про арешт коштів на рахунках платника податків у банках - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль