Справа № 200/11273/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

03 грудня 2020 р. Справа №200/11273/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування актів та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

29 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області та скасувати акт розслідування нещасного випадку форми НТ № 12лк від 31.08.2020 року та акт розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 31.08.2020 року;

- визнати нещасний випадок від 23.06.1998 року таким, що стався з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при виконанні службових обов`язків та взяти його на облік;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області скласти акти розслідування про нещасний випадок за формами Н-1 та Н-5 із зазначенням, що нещасний випадок стався в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків, та взяти зазначений випадок на облік.

Позовну заяву від імені позивача підписано представником - адвокатом А.Баранаєвою.

Відповідно до статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).

Згідно з частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 55, частини 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Таким чином, статус особи як адвоката підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.

Відповідно до частини 4 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 2 статті 26 вказаного Закону визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, що затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Зокрема, згідно з підпунктом 12.03 пункту 12 цього Положення ордер містить такі реквізити, як: посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з часиною 4 статті 26 цього Закону адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що: по-перше, як вже зазначалося, статус особи як адвоката підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України; по-друге, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналами (належним чином завіреними копіями) ордеру, що виданий на ведення справи в суді, або довіреності; по-третє, ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Таким чином, повноваження адвоката, зокрема щодо підписання позовної заяви, повинні підтверджуватися домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між позивачем як клієнтом та адвокатом домовленості щодо обсягу наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 1312 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, в ухвалі Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 360/4073/18, в ухвалі Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 202/5348/18.

Верховний Суд в постанові від 18 жовтня 2018 року в справі № 811/1507/18 дійшов правового висновку, що повноваження адвоката, зокрема щодо підписання документу (в даному випадку апеляційної скарги), повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Верховний Суд в ухвалах від 30 травня 2019 року в справі №808/1914/18, від 06 вересня 2019 року в справі № 372/656/18, від 18 жовтня 2019 року в справі №522/12868/19, від 28 вересня 2020 року в справі № 759/2804/20, від 23 листопада 2020 року в справі № 640/5729/20 зазначив, що повноваження адвоката, зокрема щодо підписання документу (в даному випадку касаційної скарги), повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно обсягу наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Висновки щодо застосування норм права, що викладені у вказаних судових рішеннях Верховного Суду, відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вже зазначалося, позовну заяву від імені позивача підписано представником - адвокатом А.Баранаєвою.

До позову додано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію першої сторінки ордеру від 27 листопада 2020 року серії ДН №030681, в якому зазначено, що його видано на підставі договору про надання правової допомоги від 17 листопада 2020 року №7; копію вказаного договору про надання правової допомоги.

З копії договору про надання правової допомоги від 17 листопада 2020 року №7 вбачається, що цей договір не містить в собі делегованого позивачем права представнику на підписання від його імені позовної заяви.

Отже, адміністративний позов підписаний особою, яка не має права його підписувати.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Керуючись частиною 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування актів та зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 03 грудня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда