Справа № 554/5683/17
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 листопада 2020 р.Справа № 554/5683/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Міністерства внутрішніх справ України про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від 23.09.2020 року по справі № 554/5683/17

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України

третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтава від 23.09.2020 року відмовлено в задоволенні заяви Міністерства внутрішніх справ України про перегляд рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 18.10.2017 за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Головне управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення дій.

29.10.2020 (відповідно до штемпеля на конверті) Міністерством внутрішніх справ України подано до Октябрського районного суду м. Полтава апеляційну скаргу на зазначену ухвалу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог зазначеного клопотання відповідач посилається на те, що станом на 12 жовтня 2020 року в Департаменті юридичного забезпечення МВС України виявлено 9 випадків інфікування гострою респіраторною хворобою СОVID-19. У зв`язку з цим, з метою запобігання розповсюдженню даної хвороби, хворі працівники проходять лікування, решта працівників перебувають в режимі самоізоляції, що унеможливило подання апеляційної скарги на оскаржуване судове рішення у строк, встановлений процесуальним законом. Також, відповідач зазначає, що безпосередньо у відділі судово - претензійної роботи підтверджено 4 випадки інфікування гострою респіраторною хворобою СОVID-19, а тому на даний час всі працівники відділу судово - претензійної роботи, які здійснюють функцію представництва інтересів МВС у судах, перебувають в режимі самоізоляції. За таких обставин, МВС України об`єктивно, з незалежних від його волі причин, не мало можливості подати апеляційну скаргу у строк, встановлений процесуальним законом.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала прийнята 23.09.2020, її копія отримана відповідачем 02.10.2020 (т. 2 а.с. 56), тоді як апеляційна скарга подана заявником 29.10.2020 (відповідно до штемпеля на конверті), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого ст. 295 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Згідно ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В силу ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою" (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що відповідачу було достеменно відомо про прийняття ухвали, що ним оскаржується.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідач посилається лише на той факт, що в Департаменті юридичного забезпечення МВС України певні працівники перебувають на стаціонарному лікуванні та на самоізоляції.

Проте, жодних доказів на підтвердження зазначених обставин відповідач не надав.

Окрім того, апелянт не наводить обґрунтувань з приводу того, як вказана вище обставина перешкоджала подати МВС України у встановлений законом строк апеляційну скаргу, з огляду на той факт, що вона все ж таки подана до суду відповідним працівником.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що труднощі в організації своєчасного виконання обов`язків працівників не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 27.07.2020 по справі № 580/1443/19 (К/9901/18033/20).

Відтак, зазначені відповідачем обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання МВС України про поновлення строку апеляційного оскарження.

Керуючись ст. ст. 121, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Октябрського районного суду м. Полтава від 23.09.2020 по справі № 554/5683/17, наведені Міністерством внутрішніх справ України.

Клопотання Міністерства внутрішніх справ України про поновлення строку на апеляційне оскарження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Спаскін О.А. Присяжнюк О.В.