Справа № 420/7635/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7635/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Головного управління Держпраці в Одеській області до комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» шляхом зобов`язання комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» негайно зупинити роботи з експлуатації: устаткування, пов`язане з зберіганням, застосуванням вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, які визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки» (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1357); технологічного устаткування, хлорвикористовуючих виробів; устаткування напругою понад 1000 В (а саме: ЗТП № 195 - 400 кВА 10/0,4; ЗТП № 38 - 400 кВА 10/0,4; ЗТП № 194 - 630 кВА 10/0,4; КТП № 161 - 630 кВА 10/0,4); посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа; вантажопідіймальних кранів і машин, підйомників та колисок для підіймання працівників; та зупинення виконання робіт: з технічного обслуговування машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (ЛОНІЇ - 100; посудини під тиском з хлором, тощо), що зазначені у додатках 3 і 7 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; робіт зі зберігання, застосування вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, які визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки» (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1357); газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних зонах; робіт в діючих електроустановках напругою до та понад 1000 В, з метою недопущення спричинення шкоди життю та здоров`ю людей.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проведення позапланової перевірки комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» було виявлено всього 73 порушень нормативно-правових актів з охорони праці, з яких 33 створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Враховуючи не усунення відповідачем порушення вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, які зазначені у рядках 1-14, 26-39, 56-60 розділу V акту перевірки № 15/14.6/05-414, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, подальша експлуатація устаткування з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей, що зумовило позивача звернутися до суду із даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 26.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21.09.2020 до суду від комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» надійшла заява про залучення до матеріалів справи договору № 00056 на надання послуг від 20.02.2020, який укладений з ДП «Чорноморський експертно-технічний центр Держпраці» щодо проведення експертизи стану охорони парці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання під час виконання робіт підвищеної небезпеки.

22.09.2020 до суду від комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову, зважаючи на вжиття заходів щодо усунення порушень, вказаних в пунктах 1, 2-6, 7, 8, 9-10, 11-28. Відповідач вказує, що більшість пунктів припису ним виконано, а щодо деяких наразі вчиняються заходи з виконання та приведення діяльності у відповідність до вимог законодавства. Зупинення експлуатації машин, механізмів та устаткування, виконання робіт підвищеної небезпеки неминуче призведе до порушення принципів державної політики у сфері питної води та питного водопостачання, зазначеного в ст. 6 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», а саме гарантоване першочергове забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб. При повній зупинці виконання робіт по експлуатації хлораторної дільниці (водонасосної станції) виникає загроза життю та здоров`ю жителів м. Болград, які є споживачами води.

28.09.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з яким суб`єкт владних повноважень визнає, що відповідачем усунено в повному обсязі порушення, вказані в п.п. 7, 8, 11, 12, 28. Однак у відповіді на відзив наголошується, що на час судового розгляду, порушення, викладені у п.п. 1-6, 9, 10, 13-14, 26, 27, 29-39, 56-60, - залишаються неусуненими, що обумовлює негайне зупинення робіт. Також зазначено про безпідставність посилань відповідача на експертні висновки, які в свою чергу на увагу, за умови висновків уповноваженого органу, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, не заслуговують.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ Держпраці в Одеській області № 615 від 29.05.2020 та направлення № 15-01-29-1080 від 29.05.2020 посадовими особами Головного управління, а саме начальником Ізмаїльського відділу нагляду в промисловості Головного управління Тіщенко Олегом Вікторовичем та головними державними інспекторами Ізмаїльського відділу нагляду в промисловості Головного управління Лущай Олексієм Володимировичем, Ротань Іваном Васильовичем, Бачурський Володимиром Константиновичем, у період з 17 по 18 червня 2020 року було проведено позапланову перевірку комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» (вул. Терещенка, буд. 43, місто Болград, Болградський район, Одеська область, 68702; Код ) в частині перевірки виконання приписів М: 15/14.6/02-305-542, 15/14.6/04-305-543, 15/14.6/01-305-544, 15/14.6/05-305-545, 15/14.6/03-305-546 від 10 березня 2020 року.

В ході проведення позапланової перевірки встановлено не усунення відповідачем 73 порушень, що зафіксовано у розділі V Акту перевірки суб`єкта господарювання № 15/14.6/05-414 від 18 червня 2020 року, 33 порушення з яких створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:

1. Порушення ст. 21 Закону № 2694 - не отримано дозвіл від органів Держпраці на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки відповідно до додатку 3 до Порядку, Постанови КМУ від 26.10.2011 № 1107 (в редакції постанови КМУ від 03 березня 2020 р. № 207), а саме устаткування, пов`язане з зберіганням, застосуванням вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, які визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки п. 6 Додатку І «Порядку...»); технологічне устаткування, хлорвикористовуючих виробництв (відповідно до п. 6 Додатку 3 «Порядку...»), а також дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: 1 технічне обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (ЛОНІЇ 100; посудини під тиском з хлором, тощо), що зазначені у додатках 3 і 7 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, (відповідно до п. 2 Додатку 2 Порядку); зберігання, застосування вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, які визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 Про Ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки» (відповідно до п. 3 Додатку 2 «Порядку...»); газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах (відповідно до п. 6 Додатку 2 Порядку);

2. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - встановленим порядком не складена декларація відповідності матеріально-технічної бази роботодавця вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки відповідно до додатків 6, 7 Постанови КМУ від 26.10.2011 № 1107, а саме: 1) Роботи в діючих електроустановках напругою до та понад 1000 В; 2) Устаткування напругою понад 1000 В - ЗТП №195- 400 кВА 10/0,4 -ЗТП №3 8- 400 кВА 10/0,4 -ЗТП №194- 630 кВА 10/0,4; КТП №161- 630 кВА 10/0,4; 3) Посудини, що працюють під тиском понад 0,05 МПа; 4) вантажопідіймальні крани і машини, підйомники та колиски для підіймання працівників;

3. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - здійснюється експлуатація електрообладнання без проведення вимірів заземлювальних пристроїв атестованою електротехнічною лабораторією, чим порушено вимоги п.1.3.1 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21-98;

4. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - не проведено виміри опору ізоляції проводів та кабелів електротехнічною лабораторією, чим порушено п. 1.3.1 Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів НПАОП 40.1-1.21-98;

5. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - не проведено виміри опору петлі «фаза-нуль» електротехнічною лабораторією, чим порушено п. 1.3.1 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21-98;

6. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - відсутній на кожен заземлюючий пристрій, що є в експлуатації, паспорт, який містить: дату введення в експлуатацію; виконавчу схему заземлення; основні технічні характеристики; дані про результати перевірок стану пристрою; відомість оглядів і виявлених дефектів; характер ремонтів і змін, внесених у цей пристрій, і чим порушено п. 1.3.1. «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21-98;

7. Порушення ст. 5 Закону № 2694 - розпорядчим документом не створено комісію проведення технічного огляду (опосвідчення) безпечно стану електроустановок (згідно відповідним критеріям, чим порушено п. 1.3.1. «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів НПАОП 40.1-1.21-98;

8. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - проводиться експлуатація електрообладнання без проведення опосвідчення безпечного стану електроустановок (1 раз на 3 роки) з оформленням актів встановленої форми, чим порушено п. 1.3.1. «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21-98;

9. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - не представлено висновок про проходження психофізіологічної експертизи, а саме: електромонтерів, чим порушено «Правила безпеки праці на підприємствах» НПАОП 63.22-1.01-85;

10. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - не представлено медичний висновок (з відповідним сертифікатами) щодо надання права виконання робіт діючих електроустановках електромонтерів, чим порушено «Правила безпеки праці на підприємствах» НПАОП 63.22-1.01-85;

11. Порушення ст. 13 Закону № 2694 не проведено попереднє навчання та чергова перевірка знань з охорони праці (3 група з електробезпеки) та не представлено відповідний протокол щодо електрогазозварювальників;

12. Порушення ст. 13 Закону № 2694 проводиться експлуатація електрообладнання з проведення технічного опосвідчення безпечного стану електроустановкам до 1000 В, а саме: електрозварювальним апаратам ручної дугової зварки змінного струму, чим порушено п. 1.3.1 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-1.21-98;

13. Порушення ст. 13 Закону № 2694 засоби індивідуального захисту, пристрої та інструменти, що застосовуються для обслуговування електроустановок, не оглядаються не пройшли випробування лабораторією, чим порушено п. 1.3.1. «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» НПАОП 40.1-І 1.21-98;

14. Порушення ст. 13 Закону № 2694 проводилось обслуговування (експлуатація) електроустановок електротехнічними працівниками без випробуваних захисних засобів згідно нормам комплектації, проведених атестованою електролабораторією діелектричні рукавички-2 од.; покажчики напругою до та понад 1000 В - 2од.; діелектричні боти для робіт напругою до та понад 1000В 2 од., чим порушено п.1.3.1 та п. 8.1-8.7 ПБЕЕС (НПАОП 40.1-1.21-98) та п. 4.2.9 «Правил експлуатації електрозахисних засобів» НПАОП 40.1-1.07-01;

26. Порушення ст. 13 Закону № 2694 на підприємстві експлуатується компресор б/н з 1 збірником повітря, V-0,5 м. куб., який не забезпечений журналом обліку (паспортом) та обліковим номером, чим порушено Гл. VII, ч.6, п.1. НПДОП 0.00-1.81-18;

27. Порушення ст. 13 Закону № 2694 посудина, що працює під тиском - збірник повітря, V-0,5 м.куб., б/н, що знаходиться в експлуатації не пройшов і технічний огляд у встановленому законодавстві порядку, і чим порушено Гл. VIII, ч.1 п. 12 НПАОП 0.00-1.81-18;

28. Порушення ст. 13 Закону № 2694 не проведено позачергове навчання та перевірку знань посадових осіб і спеціалістів з питань охорони праці з метою ознайомлення з новими нормативно-правовими актами: НПАОП 0.00-1.80-18; НПАОП 0.00-1.81-18 чим порушено п. 5.7 Типового положення про службу охорони праці НПАОП 0.00-4.12-05;

29. Порушення ст. 13 Закону № 2694 не розроблена проектна документація на об`єкт зберігання та використання хлору (вул. Пушкіна,88, м. Болград Одеської області) з експертизою проекту щодо відповідності нормативним актам з охорони праці;

30. Порушення ст. 21 Закону № 2694 об`єкт зберігання та використання хлору встановлений порядком не прийнятий в експлуатацію, чим порушено п. 1.1.5 НАПОП 41.0-1.01-79;

31. Порушення ст. 13 Закону № 2694 встановленим порядком не розроблена декларація про безпеку хлораторної та складу зберігання хлору підприємства відповідно до вимог Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, Порядку декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 956 НПАОП 0.00-8.21-02, чим порушено: р.2 п.2, НПАОП 0.00-1.23-10;

32. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - не виконані роботи з оцінки технічного стану (технічне діагностування) та визначення залишкової працездатності діючого обладнання об`єкту зберігання та використання хлору при відсутності в паспорті або документі, що його замінює, даних про ресурс, та експлуатації вказаного обладнання більше 10 років, чим порушено: п.п. 3.1; 3.1.2; 3.1.3; 3.2. «Методика оцінки технічного стану та безпеки обладнання і трубопроводів, що працюють в середовищі хлору» НПАОП 0.00-7.05-97;

33. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - для експлуатації і оперативного технічного управлінні роботою системи водопостачання (в т.ч. хлоруванням підприємство не забезпечено в комплектному вигляді технічною експлуатаційною і виконавчою документацією, чим порушено: п. 2.6.1. «Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пункті України»;

34. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - працівниками технічного відділу (на чолі з головним інженером) вчасно не вноситься в документацію зміни конструкцій «ЛОНІЇ -100КМ», схеми підключення устаткування «ЛОНІЇ -100 КМ», та умови експлуатації хлораторної та складу зберігання хлору, чим порушено п. 2.6.4. «Правил технічної експлуатації;

35. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - об`єкт зберігання та споживання рідкого хлору не обладнані справною системою аварійного поглинанні хлору, що повинно бути зблоковане з пуском аварійної вентиляції, чим порушено p.V н.23, НПАОП 0.00-1.23-10;

36. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - допущено застосування не атестованих контрольно-вимірювальних приладів (манометрів), а також приладів з простроченим терміном повірки, встановлених на ЛОНІІ; чим порушено: p.IV п.1, НПАОП 0.00-1.23-10;

37. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - хлораторна і склад зберігання хлору не оснащені автоматичними системами виявлення й контролю вмісту хлору в повітрі приміщень, при перевищенні його граничнодопустимої концентрації хлору (ГДК), рівної 1 мг/м3. Не обладнані світловою та звуковою сигналізацією, оповіщають про аварійних викидах хлору, чим порушено p.IV п.б, НПАОП 0.00-1.23-10, п. 1.3.1 НАПОП 41.0-1.01-79;

38. Порушення ст. 13 Закону № 2694 хлораторна і склад зберігання хлору не оснащені газоаналізатором (газосигналізаторів) хлору, чим порушено п. IV п. 6, НПАОП 0.00-1.23-10;

39. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - хлораторна і склад зберігання хлору не оснащені автоматичною стаціонарною системою локалізації хлорної хвилі захисною водяною завісою, що повинна включатися при досягненні концентрації хлору на території біля них вище 30% ГДК, чим порушено р.V п. 20, НПАОП 0.00-1.23-10;

56. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - встановленим порядком не проводиться перевірка припливно-витяжною вентиляції на ефективність, яка повинна забезпечувати не менше ніж 6-кратний повітрообмін в 1 рік, а також аварійної вентиляції з додатковим 6-кратним повітрообміном в 1 ч., чим порушено: п. 7.1.5. НАПОП 41.0-1.01-79;

57. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - посадові особи і спеціалісти підприємства, які зайняті експлуатацією вибухозахищених вентиляторів об`єкту зберігання та споживання рідкого хлору, встановленим порядком не пройшли спеціальне навчання та перевірку знань відповідних нормативних актів з охорони праці, чим порушено п. 4.8 Правил будови, виготовлення, монтажу, ремонту і безпечної експлуатації вибухозахищених вентиляторів, НПАОП 0.00-1.18-98, п. 4.1, НПАОП 0.00-4.12-05;

58. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - наказом по підприємству не призначено осіб, відповідальних за їх безпечну експлуатацію, які повинні пройти навчання та перевірку знань у відповідності до Типового положення про навчання, інструктаж і перевірку знань робітників з питань охорони праці НПАОП 0.00-4.12-05, чим порушено п. 9.4 НПАОП 0.00-1.18-98;

59. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - вентилятори, які відпрацювали визначений нормативно-технічною документацією ресурс, встановленим порядком не перевірені на можливість їх подальшої експлуатації. Обстеження вентиляторів повинно здійснювати організація, що має дозвіл органів Держпраці, і яка розробляє заходи по приведенню вентиляторів до вимог «Правила будови, виготовлення, монтажу, ремонту і безпечної експлуатації вибухозахищених вентиляторів» та видає висновки про можливість їх подальшої експлуатації, чим порушено п. 4.6 НПАОП 0.00-1.18-98;

60. Порушення ст. 13 Закону № 2694 - для забезпечення працездатності і надійності з вибухозахищеності у процесі експлуатації вентиляторів не здійснюються технічні обслуговування (далі-ТО): щозмінне, ТО-1, ТО-2, ТО-3, чим порушено п. 9.5. НПАОП 0.00-1.18-98.

Позивач зазначає, що актом позапланової перевірки комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» № 15/14.6/05-414 від 18.06.2020 було зафіксовано, що за штатом підприємства знаходяться 150 осіб, яких підприємство наражає на небезпеку неусуванням виявлених порушень НПАОП, у зв`язку із чим роботи з експлуатації устаткування за переліком, зі зберіганням потрібно зупинити.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення), державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 Положення, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з пп. 16 пункту 4 Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового значення, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення та перевірки їх знань.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про охорону праці» (далі - Закон № 2694-XII) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, зокрема, забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

При цьому, ст. 4 Закону № 2694-XII визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Частиною 7 статті 7 Закону № 877-V встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з ч. 5 ст. 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, а також у відповіді на відзив, стверджує, що порушення, які залишились неусуненими відповідачем, створюють загрозу життю і здоров`ю працівників, у зв`язку з чим просить застосувати заходи реагування до КП БМР «Горводоканал».

При цьому позивачем визнається, що КМ БМР «Горводоканал» усунено в повному обсязі порушення, вказані в п.п. 7, 8, 11, 12, 28. Однак наголошується, що на час судового розгляду, порушення, викладені у п.п. 1-6, 9, 10, 13-14, 26, 27, 29-39, 56-60, - залишаються неусуненими, що обумовлює негайне зупинення робіт.

Вирішуючи спір, суд насамперед відмічає, що з позову вбачається лише констатація позиції контролюючого органу про наявність загрози спричинення шкоди життю чи здоров`ю працюючих, при цьому позивач не наводить жодних доводів власної правової позиції та не надає доказів реальності загрози для життя чи здоров`я працюючих, ймовірної можливості настання негативних наслідків та необхідності вжиття судом заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

При цьому, суд вважає необхідним відмітити, що захід реагування у вигляді зупинення експлуатації машин, механізмів та устаткування, виконання робіт підвищеної небезпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Вжиття заходів реагування слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

У постанові від 21 лютого 2020 року у справі №815/6365/17 Верховний Суд, крім іншого відмітив, що поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судом доказів, якими обґрунтовується їх наявність та зважаючи, що такі спори розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення має бути перевірена судами шляхом зібрання відповідних доказів, а застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

При цьому, при обранні заходу реагування позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Таким чином, перевіряючи обґрунтованість позовних вимог відповідного органу про застосування заходів реагування, суд має перевірити: 1) відповідність виявлених порушень з вимогами законодавства, що регулюють дані правовідносини; 2) встановити обсяг та «вагу» зазначених в акті перевірки порушень на предмет існування реальної загрози життю та здоров`ю людей (працівників, відвідувачів); 3) оцінити зібрані під час розгляду спору по суті докази від усіх сторін на предмет здійснення суб`єктом господарювання заходів по усуненню порушень, виявлених під час перевірочного заходу (вжиття заходів по ініціюванню проведення позапланової перевірки, часткове/повне усунення виявлених порушень, пріоритет усунення реальних загроз над «паперовими порушеннями» тощо); 4) надати оцінку спірним правовідносинам щодо наявності/відсутності підстав для застосування заходів реагування.

У той же час, варто врахувати, що при вирішенні питання про наявність підстав для застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта, необхідно виходити з того, чи можуть порушення, які так і не було усунуто, а саме зазначені п.п. 1-6, 9, 10, 13-14, 26, 27, 29-39, 56-60 - призвести до реальної загрози життю та здоров`ю людей (працівників), адже важливим та необхідним є дотримання балансу наявності можливого ризику з негативними наслідками для суб`єкта господарювання, пов`язаними з блокуванням роботи, що безперечно тягне за собою певні негативні наслідки. При цьому в даному випадку такі негативні наслідки стосуватимуться не стільки самого комунального підприємства, скільки споживачів питаної води населеного пункту міста Болград.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що право людини на питну воду з правової точки зору можна визначити як юридичну можливість особи використовувати доступні запаси води питної якості для задоволення особистих потреб; при цьому таке право повинно охоронятися і захищатися державою на рівні з основними конституційними правами.

У листопаді 2002 року Комітет ООН з економічних, соціальних та культурних прав прийняв Коментар № 15 про право на воду як обов`язкову складову основного права людини на життя та здоров`я. 28 липня 2010 року Генеральна Асамблея ООН ухвалила резолюцію 64/292, яка визнала право на безпечну воду та санітарію як базове право людини, що має суттєво важливе значення для повноцінного життя та забезпечення усіх інших прав.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води, видного водопостачання та водовідведення шляхом зобов`язання підприємств питного водопостачання здійснювати заходи щодо забезпечення нормативів питного водопостачання та додержання державних стандартів у сфері питної води та питного водопостачання. Даний закон гарантує право людини на питну воду як право споживача, а не як природне благо, котре належить кожній людині від народження.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що зупинення експлуатації машин та устаткування щодо подачі води населенню м. Болград не відповідає важкості тих порушень, які були виявлені на комунальному підприємстві під час перевірки, та фактично призведе до порушення прав споживачів з отримання послуг питного водопостачання та соціальних об`єктів, яких комунальне підприємство Болградської міської ради «Горводоканал» забезпечує питною водою.

Також варто відмітити, що Верховний Суд, розглядаючи справу з аналогічних правовідносин (постанова від 19.10.2019 у справі №825/700/17) відмітив, що враховуючи відсутність нормативно-правового акту, який би визначав повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення), виконання робіт у випадку порушення вимог Кодексу України про надра, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено необхідність застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зобов`язання відповідача зупинити виконання робіт у зв`язку з загрозою життю та здоров`ю людей.

Таким чином, застосування заходів реагування шляхом зобов`язання комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» негайно зупинити роботи з експлуатації: устаткування, пов`язане з зберіганням, застосуванням вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, які визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки»; технологічного устаткування, хлорвикористовуючих виробів; устаткування напругою понад 1000 В (а саме: ЗТП № 195 - 400 кВА 10/0,4; ЗТП № 38 - 400 кВА 10/0,4; ЗТП № 194 - 630 кВА 10/0,4; КТП № 161 - 630 кВА 10/0,4); посудин, що працюють під тиском понад 0,05 МПа; вантажопідіймальних кранів і машин, підйомників та колисок для підіймання працівників; та зупинення виконання робіт: з технічного обслуговування машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки (ЛОНІЇ - 100; посудини під тиском з хлором, тощо), що зазначені у додатках 3 і 7 до Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; робіт зі зберігання, застосування вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, які визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 «Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки» (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1357); газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних зонах; робіт в діючих електроустановках напругою до та понад 1000 В саме до відповідача, на переконання суду є непропорційним, тобто буде здійснено без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Крім того, позивачем не наведено конкретні підстави наявності реальної загрози для життя та здоров`я працюючих, а також взаємозв`язок такої загрози із наявними порушеннями нормативно-правових актів у сфері охорони праці та промислової безпеки.

У позові та відповіді на відзив контролюючий орган констатує про наявність загрози спричинення шкоди життю чи здоров`ю працюючих, при цьому і щодо даних порушень позивач не наводить жодних доводів власної правової позиції та не надає доказів реальності загрози для життя чи здоров`я працюючих, ймовірної можливості настання негативних наслідків та необхідності вжиття судом заходів реагування щодо державного нагляду (контролю).

Під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача, як суб`єкта владних повноважень, звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону № 877-V), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Слід зазначити, що захід реагування у вигляді повного зупинення будівництва (робіт) є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що заявлені в даному позові заходи реагування не є пропорційними, оскільки їх застосування не матиме наслідком досягнення справедливого балансу між інтересами комунального підприємства та споживачів питної води з одного боку, та публічними інтересами з іншого. З огляду на те, що застосування заходів реагування у вигляді заборони (зупинення) діяльності є крайнім заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а настання таких наслідків не доведено позивачем належним чином, адміністративний позов не вбачається обґрунтованим.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Держпраці в Одеській області (проспект Шевченка, буд. 2, Одеса, Одеська область, 65044; ) до комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» (68702, Одеська область, Болградський район, м. Болград, вул. Терещенка, 43; ) про застосування заходів реагування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.