Справа № 160/14103/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 188 831,94 грн., -
30.10.2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд стягнути податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 188 831,94 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Внаслідок несвоєчасної сплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 податкових зобов`язань, у відповідача на момент подання позову наявний податковий борг в сумі 188 831,94 грн., який підлягає стягненню з відповідача на підставі ст.87 Податкового кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Відповідно до ст.13 З ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», про зміну місцезнаходження відповідач контролюючі органи не повідомив, тому відповідних змін до Єдиного державного реєстру внесено не було.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи з його права його надання до суду відзиву на позовну заяву.
Станом на дату винесення рішення, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
Відтак, оскільки відзив на позовну заяву до суду не надходив, останнє не перешкоджає розгляду справи.
Суд розглянув справу відповідно до ст.263 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.263 КАС України.
Відповідно до ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у даній адміністративній справі приймається 02.12.2020 р.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку, як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, що підтверджується відомостями, які міститься в матеріалах справи.
Будь-яких відомостей щодо сплати зазначеної суми, за податковими деклараціями, матеріали справи не містять.
В матеріалах справи міститься розрахунок суми грошових вимог ГУ ДПС у Дніпропетровські області по ФОП ОСОБА_1 , з тексту якого судом встановлено наступне.
10.02.2020 р. ФОП ОСОБА_1 було подано до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця №7620 від 10.02.2020 р. на суму 154 938,24 грн. з граничним терміном сплати 20.02.2020 р. Відтак, сума податкового боргу складає 154 983,24 грн.
Як вбачається із зворотнього боку облікової картки платника податку, копія якої міститься в матеріалах справи, у ФОП ОСОБА_1 сума, що підлягає стягненню, складає 188 831,15 грн.
Зазначена податкова вимога не є відкликаною, відомості щодо її оскарження в матеріалах справи відсутні, а відтак, вимога є такою, що підлягає обов`язковому виконанню.
Отже, станом на момент звернення позивача до суду, відповідачем в добровільному порядку не сплачено зазначену вище суму податкового зобов`язання по єдиному податку, а відтак у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 наявна заборгованість перед державним бюджетом в розмірі 188 831,94 грн.
Будь-яких доказів сплати податкового боргу у визначеній сумі відповідачем на момент розгляду і вирішення даної справи до суду не надано.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV, тощо.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отриманні від продажу товарів (робіт, послуг) майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отриманні як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Відповідно до пп. 129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України, при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Відповідно до пп.2 п. 291.4 статті 291 Податкового кодексу, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв:
не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб;
обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.
Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.
Відповідно до пункту 293.4 статті 293, ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків:
1) до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу;
2) до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи;
3) до доходу, отриманого при застосуванні іншого способу розрахунків, ніж зазначений у цій главі;
4) до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування;
5) до доходу, отриманого платниками першої або другої групи від провадження діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно.
Відповідно до п.294.1 ст.294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік. Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої-шостої групи є календарний квартал.
Відповідно до пункту 295.3 ст.295 ПК України, платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.
Відповідно до статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до Податкового кодексу України за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд, згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене вище, позивачем - суб`єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми податкової заборгованості по сплаті єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 188 831,15 грн., натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеній в заявленій позовній заяві.
На підставі викладеного вище, суд вважає позовну заяву заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 188 831,94 грн. такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відповідно до платіжного доручення від 07.09.2020 р. №2672 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 832,47 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять дві грн. 47 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Враховуючи задоволення позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 188 831,94 грн., та зважаючи на той факт, що судових витрат суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз у даній справі сплачено не було, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 2 832,47 грн. (дві тисячі вісімсот тридцять дві грн. 47 коп.).
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 188 831,94 грн., - задовольнити.
Стягнути суму податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 188 831,94 грн. з платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова