Справа № 127/17939/20
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/323/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Жмудя О.О., при секретарі Пророк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивовано тим, ОСОБА_1 працює продавцем - консультантом ТОВ «МЕДІА СВ» у кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (біля трамвайної зупинки «Медичний університет»). Близько 12:00 год. 20.02.2020 року, перебуваючи на своєму робочому місці, до кіоску завітали невідомі мені особи, які представились працівниками поліції, які не дочекавшись власника закладу, почали складати якісь документи, а також вказали, що позивач здійснила незаконний продаж тютюнових виробів неповнолітній особі.

В подальшому позивач дізналася, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради 10.07.2020 року розглянуто протокол АПР18 № 598437 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, складеного працівниками Вінницького відділу поліції ГУПП у Вінницькій області відносно неї.

Згідно протоколу АПР18 № 598437 ОСОБА_1 20.02.2020 року перебуваючи на своєму робочому місці в кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що на зупинці «Медичний університет» по вул. Пирогова в м. Вінниці, здійснила продаж пачки цигарок марки «LM» неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене - ст. 156 КУпАП - порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами.

Постановою адміністративної комісії від 10.07.2020 року № 347 на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 гривень.

Відомості, які містяться в протоколі АПР18 № 598437 від 20.02.2020 року та постанові адміністративної комісії № 347 від 20.02.2020 року позивач вважає протиправними та незаконними.

Не встановлено, чи досліджувався адміністративною комісією факт реалізації саме позивачем тютюнових виробів неповнолітній особі. Крім того, не зазначено, чи долучено до Протоколу розрахунковий документ, що підтверджує факт продажі цигарок, чи наявні відомості про вилучення начебто проданої пачки цигарок неповнолітньому та чи складений про це протокол, чи були допитані свідки.

Крім того, вказана постанова адміністративної комісії 10.07.2020 року № 347 є незаконною та необґрунтованою, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу АПР18 № 598437 від 20.02.2020 року, правопорушення мало місце і одночасно виявлено 20.02.2020 року, воно не є триваючим, отже, строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності станом на 10.07.2020 року закінчились.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2020 року було відкрито провадження у справі.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання, в якому просив в задоволенні позову відмовити, розгляд справи проводити без участі представника відповідача.

З огляду на викладене суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справі за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює продавцем - консультантом ТОВ «МЕДІА СВ» у кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». (а.с. 10)

10.07.2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради розглянуто протокол АПР18 № 598437 про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, складеного працівниками Вінницького відділу поліції ГУПП.

Постановою № 347 від 10.07.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 20.02.2020 року перебуваючи на своєму робочому місці в кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою:перехрестя вул. Келецька вул. Пирогова (біля зупинки трамваю «Ринок «Урожай» здійснила продаж пачки цигарок марки «LM» неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП - порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами. Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700, 00 гривень. (а.с. 6)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що відповідачем перед судом не доведено обставин врахування під час винесення оскаржуваної постанови характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, оскільки відповідачем не представлено суду матеріалів, на підставі яких ним було прийнято оскаржуване рішення.

Позивач як одну з підстав скасування оскаржуваної постанови зазначає те, що адміністративно. комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради не було повідомлено його про час, дату, місце розгляду адміністративного матеріалу, розглянуто питання притягнення його до адміністративної відповідальності за її відсутності, чим позбавлено можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

З приводу зазначеного суд дійшов наступного.

Згідно зі ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені ст. 156 КУпАП.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з її правової природи та завдань, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення та забезпечити особі можливість захисту від висунутого обвинувачення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, суд не може прийти до висновку, що позивача було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради перед судом не доведено факту дотримання при притягненні позивача до адміністративної відповідальності визначеної законом процедури.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Крім того, ЄСПЛ у п.36 по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч.6 ст.77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради не наведено та не надано суду належних доказів, які б свідчили про правомірність прийнятого ним рішення та неправомірність заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КУпАП, постановою по справі про адміністративне правопорушення відбулося із порушенням процедури, встановленої законом, що призвело до порушення його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно із ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП).

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Разом з тим, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливо лише у межах строків, регламентованих статтею 38 КУпАП.

Судом встановлено, що постановою від 10.07.2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП, 20.02.2020 року, тобто через 5 місяців і 10 днів після складення протоколу про вчинене правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на час розгляду Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вінницької міської ради справи та винесення постанови сплинув строк накладення адміністративного стягнення, а відтак відповідач безпідставно розпочав провадження у справі про адміністративне правопорушення та необґрунтованого виніс постанову від 10.07.2020 року.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право з поміж іншого - скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи положення ч.1 ст. 247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП закрити.

Статтею 215 КУпАП передбачено, що адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст.3 Положення про адміністративні комісії, що затверджене Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 09.03.1988р. №5540-XI, адміністративні комісії утворюються при виконавчих комітетах районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів.

У разі необхідності адміністративні комісії утворюються при виконавчих комітетах селищних, сільських Рад народних депутатів з дозволу виконавчого комітету вищестоящої Ради народних депутатів.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 15.11.2012р. №2894, відповідно до ч.1 ст.215 КУпАП, утворена адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради.

Відповідно до ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються:

1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад;

2) виконавчими комітетами сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом;

4) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, вищими спеціалізованими судами та Верховним Судом України;

5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 45, 46, 92, 99, 103-1 - 104-1, статтею 136 (за вчинення порушень на автомобільному транспорті), статтями 138, 141, 142, 149-152, частиною першою статті 154, статтями 155, 155-2, частиною другою статті 156, статтями 156-1, 156-2, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, статтею 181-1, частиною першою статті 182, статтями 183, 185-12, 186, 186-1, 189, 189-1, 196, 212-1 цього Кодексу.

Статтею 219 КУпАП передбачено, що виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 92, 99 (коли правопорушення вчинено громадянином), статтями 104, 141, 142, 152, 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 186-1, 197, 198.

Від імені виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 197, 198 цього Кодексу (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження в центрі надання адміністративних послуг), мають право адміністратори центрів надання адміністративних послуг.

Отже, розгляд справ про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена статтею 156 КУпАП, це виключні повноваження адміністративної комісії (у разі її створення виконавчим комітетом), а не виконавчого комітету міської ради.

З огляду на викладене, адміністративна комісія являє собою колегіальний орган окремий суб`єкт владних повноважень утворений у відповідності до ч.1 ст.215 КУпАП та Положення про адміністративні комісії, що затверджене Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 09.03.1988р. №5540-XI.

Виконавчий комітет Вінницької міської ради не виносив оскаржувану постанову №722 від 13.07.2018р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому є неналежним відповідачем у даній справі, і відтак позовні вимоги до Виконавчого комітету Вінницької міської ради до задоволення не підлягають.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви позивач повинен додати документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

На час вирішення питання про відкриття провадження у даній справі судом було прийнято до уваги позицію, висловлену Верховним Судом України, згідно якої «У справах про оскарження постанов у справах про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, статей 2-4 Закону № 3674-VI позивач звільняється від сплати судового збору».

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17 (оприлюднено 28.04.2020) відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 (провадження № 21-1410а16), та зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Тому, приймаючи до уваги те, що суд не позбавлений можливості вирішити питання про розподіл судових витрат при ухваленні рішення, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, як визначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 543/775/17, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 визначений у розмірі 2 102, 00 гривень.

Відтак, за подання позовної заяви належав до сплатити судовий збір у сумі 420, 40 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в сумі 840, 80 гривень.

Отже, враховуючи вищевикладене та положення ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 420, 40 гривень на користь держави, а позивачу необхідно повернути помилково сплачений судовий збір у розмірі 420, 40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 33, 152, 245, 247,251, 268, 276, 283, 287-287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 5-6, 9, 72-73, 75, 77, 139, 143, 241-242, 244-245, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову № 4347 від 10.07.2020 року Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700,00 гривень на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП - закрити.

В задоволенні позовних вимог до Виконавчого комітету Вінницької міської ради відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 420,40 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 420,40 грн. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 17.08.2020 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно вимог ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Вінницької міської ради, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 85.

Відповідач Виконавчий комітет Вінницької міської ради, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 59.

Суддя О.О. Жмудь