Справа № 420/3433/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3433/20

Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

Дата і місце ухвалення: 02.07.2020р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не списання безнадійного податкового боргу ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в сумі 15640,40 грн., яка виникла за період з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, та зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 20341,01 грн., яка виникла з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, з нарахованими на ці суми штрафними санкціями та пенею, за заявою позивача від 23.10.2017 року №1;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 26.11.2018 року на суму 6 878,80 грн. зі сплати єдиного податку з фізичних осіб;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки), та списати безнадійний податковий борг ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в сумі 15640,40 грн., яка виникла за період з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 20 341,01 грн., яка виникла з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, та нараховані на ці суми штрафні санкції і пеню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо не списання безнадійного податкового боргу ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в сумі 15640,40 грн., яка виникла за період з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, та зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 20341,01 грн., яка виникла з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, з нарахованими на ці суми штрафними санкціями та пенею, за заявою позивача від 23.10.2017 року №1.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 26.11.2018 року на суму 6 878,80 грн. зі сплати єдиного податку з фізичних осіб.

Зобов`язано Головне управління ДПС в Одеській області прийняти рішення про визнання безнадійною та списання заборгованості (недоїмки), та списати безнадійний податковий борг ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в сумі 15640,40 грн., яка виникла за період з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 20 341,01 грн., яка виникла з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, та нараховані на ці суми штрафні санкції та пеню.

Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн. та 2102,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 31.07.2020 року Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт посилається на те, що за даними інформаційних систем податкового органу станом на 26.11.2018р. за ОСОБА_1 рахується податковий борг в сумі 13 757,60 грн. по єдиному внеску з фізичних осіб. У зв`язку з цим, на підставі ст.122 Податкового кодексу України, до позивача обґрунтовано податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС в Одеській області № від 26.11.2018 року застосовано штраф в розмірі 50% ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Також, апелянт вважає помилковими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для визнання боргу безнадійним. Зазначає, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань, у відповідності до ст.10 Закону України від 02.09.2014р. №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», є сертифікат Торгово-промислової палати України, а не її регіонального органу.

Посилається апелянт і на те, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року по справі №815/1778/18 не скасовано суми податкового боргу ФОП ОСОБА_1 , а скасовано податкову вимогу та вимогу про сплату боргу, як письмові вимоги контролюючого органу до платника податків щодо погашення заборгованості.

У зв`язку з цим, Головне управління ДПС в Одеській області просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .

ФОП ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований 13.05.2005 року як фізична особа-підприємець за №0006942. Основний вид економічної діяльності технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (КВЕД 45.20).

Господарську діяльність позивач здійснював в Луганській області.

15.08.2017 року ОСОБА_1 отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно якої зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 ; фактичне місце перебування/проживання: АДРЕСА_2 .

02.10.2017 року позивачем було отримано сертифікати Одеської регіональної торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: №7832 про неможливість виконання зобов`язань щодо сплати єдиного податку за період з 01 липня 2014 року по 18 серпня 2017 року, та №7833 про неможливість виконання зобов`язань щодо сплати єдиного соціального внеску за період з 01 липня 2014 року по 18 серпня 2017 року.

23.10.2017 року позивач звернувся до ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області із заявою про надання інформації щодо наявності у нього податкового боргу зі сплати єдиного податку та єдиного соціального внеску та, у разі його наявності, списання, як безнадійного. До вказаної заяви позивач надав сертифікати Одеської регіональної ТПП про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №7832 та №7833.

З приводу цього ж питання позивач звернувся 25.10.2017 року до Головного управління ДФС в Одеській області.

ГУ ДФС в Одеській області, у відповідь на звернення позивача, листом від 24.11.2017 року повідомило про існування у ФОП ОСОБА_1 податкової заборгованості та неможливість її списання на підставі сертифікату №7832 від 02.10.2017р., виданого Одеською регіональною торгово-промисловою палатою України, зазначивши, що єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

07.11.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-28416-17 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 20342,96 грн.

08.11.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області було сформовано податкову вимогу №28525-17 та рішення №59/11/15-32-17-09-18 про опис майна у податкову заставу.

Не погоджуючи з правомірністю вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-28416-17 від 07.11.2017 року, податкової вимоги №28525-17 від 08.11.2017 року та рішенням Головного управління ДФС в Одеській області №598/11/15-32-17-09-18 від 08.11.2017 року про опис майна в податкову заставу ФОП ОСОБА_1 оскаржив їх в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2018 року по справі №815/1778/18, яке набрало законної сили 24.10.2018 року, позов ФОП ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано прийнятті Головним управлінням ДФС в Одеській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-28416-17 від 07.11.2017 року, податкову вимогу №28525-17 від 08.11.2017 року та рішення про опис майна в податкову заставу №598/11/15-32-17-09-18 від 08.11.2017 року.

На звернення ФОП ОСОБА_1 до податкового органу щодо надання інформації відносно наявності або відсутності у нього заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску та єдиного податку з урахуванням рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/1778/18 від 09.07.2018 року, позивач 23.03.2020 року отримав відповідь, згідно якої на виконання судового рішення по справі №815/1778/18 в Інформаційній системі ДПС по платнику ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) 31.01.2020 року скасовані вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07.11.2017 року №Ф-28416-17, податкова вимога від 08.11.2017 року №28525-17 та анульовано рішення про опис майна від 08.11.2017 року за №598/11/15/32-17-09-18.

Поряд з цим, зазначено, що оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №815/1778/18 від 09.07.2018 року сума податкового боргу не скасовується, тому станом на 20.03.2020 року в Інформаційній системі ДПС по платнику ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) рахується податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб в сумі 18200,40 грн., борг по єдиному внеску 21749,01 грн. Зазначено, що згідно вимог ст.59 ПК України, враховуючи наявність податкового боргу ГУ ДПС в Одеській області платнику ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) буде сформована податкова вимога.

З вказаного листа позивач дізнався, що податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС в Одеській області № від 26.11.2018 року йому було нараховано штрафні санкції в сумі 6 878,80 грн. за несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб.

Не погоджуючись з бездіяльністю ГУ ДПС в Одеській області щодо не списання безнадійного податкового боргу ФОП ОСОБА_1 зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в сумі 15640,40 грн., яка виникла за період з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, та зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 20341,01 грн., яка виникла з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, з нарахованими на ці суми штрафними санкціями і пенею, за заявою позивача від 23.10.2017 року №1, а також із правомірністю податкового повідомлення-рішення відповідача № від 26.11.2018 року позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 , виходив з того, що позивачем дотримана процедура звернення до податкового органу з письмовою заявою про визнання податкового боргу безнадійним та списання його у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, що передбачено положеннями пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI. За висновками суду першої інстанції, Одеська регіональна торгово-промислова палата України уповноважена видавати сертифікати про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та засвідчувати відповідні форс-мажорні обставини, а тому надані позивачем сертифікати №7832 та №7833 від 02.10.2017 року є належним документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань.

З урахуванням того, що податковий борг зі сплати єдиного соціального внеску та єдиного податку у ФОП ОСОБА_1 виник в період з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року під час перебування на обліку в Державній податковій інспекції у Артемівському районі м. Луганська ГУ ДФС у Луганській області та за умови звернення позивача з заявою та наявності відповідного сертифікату, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не прийнято рішення щодо визнання податкового боргу безнадійним та його списання.

Також, судом першої інстанції зазначено, що оскільки подальше зростання податкового боргу позивача зі сплати єдиного податку з фізичних осіб виникло внаслідок не списання відповідачем податкового боргу за заявою позивача, то застосування податковим повідомленням рішенням № від 26.11.2018 року до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій на суму 6787,80 грн. за несвоєчасне погашення податкових зобов`язань за період 2014 2017 роки не може бути визнано обґрунтованим.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. (ч.8 ст.9 Закону №2464-VI)

Статтею 25 Закону №2464-VI передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів та підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти робочих днів після надходження відповідного рішення.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02.09.2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII, статтею 1 якого встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1669 було внесено зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI, а саме: підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» було доповнено пунктом 9-3 (який згідно з Законом України від 02.03.2015 року №219-VІІІ перейменований в пункт 9-4) такого змісту:

« 9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року №405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Відповідно до пункту 14.1.11 частини 14.1 статті 14 ПК України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.

Згідно пункту 101.1 статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Відповідно до норм пункту 101.2 статті 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється, серед іншого, податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Аналогічні положення передбачено підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року №577 (далі - Порядок №577).

Згідно підпункту 4 пункту 2.1 розділу II Порядку №577 факт настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України підтверджується Торгово-промисловою палатою України.

Розділом IV Порядку № 577 визначено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

За результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформлюється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Як вже зазначалося колегією суддів, позивач з 07.06.2005 року перебував на обліку в ДПІ у Артемівському районі м. Луганська Головного управління ДФС у Луганській області.

Місто Луганськ входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року.

З серпня 2017 року ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та проживає в м. Одесі.

23.10.2017 року позивач звернувся до державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області із заявою про надання інформації щодо наявності у нього податкового боргу зі сплати єдиного податку та єдиного соціального внеску та, у разі його наявності, списання, як безнадійного. До вказаної заяви позивач надав сертифікати Одеської регіональної Торгово-Промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №7832 та №7833.

Однак, відповідачем не прийнято рішення про визнання податкового боргу безнадійним з огляду на те, що сертифікати №7832 та №7833 від 02.10.2017 року, видані Одеською регіональною торгово-промисловою палатою України, в той час як єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань є сертифікат Торгово-промислової палати України.

На вказану обставину посилається апелянт і в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи апелянта, оскільки відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 року №671/97-ВР, Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Згідно пункту 4.2 Регламенту, затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 року №44(5), ТПП України уповноважила регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України за винятком засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за: умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України; умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції Торгово-промислової палати України; умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції Торгово-промислової палати України.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Одеська регіональна торгово-промислова палата України, як регіональний підрозділ ТПП, уповноважена видавати сертифікати про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та засвідчувати відповідні форс-мажорні обставини.

А відтак, надані ФОП ОСОБА_1 податковому органу сертифікати №7832 та №7833 від 02.10.2017 року є належним документами, що підтверджують настання обставин непереборної сили (форс мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань, а також як підстави для списання безнадійного податкового боргу. З урахуванням того, що податковий борг зі сплати єдиного соціального внеску та єдиного податку у ФОП ОСОБА_1 виник в період з 01.07.2014 року по 31.07.2017 року, тобто під час перебування на обліку в ДПІ у Артемівському районі м. Луганська ГУ ДФС у Луганській області, тому, на думку колегії суддів, відповідачем протиправно за результатами розгляду звернення позивача не прийнято рішення щодо визнання податкового боргу безнадійним та його списання.

Вказана протиправна бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області призвела до подальшого зростання податкового боргу позивача зі сплати єдиного податку з фізичних осіб та застосування податковим повідомленням рішенням № від 26.11.2018 року до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій на суму 6787,80 грн. за несвоєчасне погашення податкових зобов`язань за період 2014 2017 роки.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає обґрунтованим визнання судом першої інстанції в судовому порядку зазначеного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Головного управління ДПС в Одеській області та скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Федусик А.Г. Шевчук О.А.