Справа № 380/405/20
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 380/405/20 пров. № А/857/11533/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року ( суддя Гулкевич І.З., ухвалене в м. Львові) у справі № 380/405/20 за адміністративним позовом Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради Львівської області до Державної податкової служби України про визнання незаконною і скасування податкової консультації,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 комунальне підприємство Дрогобичводоканал Дрогобицької міської ради Львівської області звернулося в суд з позовом до Державної податкової служби України та просило: визнати протиправною та скасувати податкову консультацію Державної податкової служби України від 25.11.2019 р № 1524/6/99-00-04-04-03-15/ІПК.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив відповідач - Державна податкова служба України подавши до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, вказує на неповне з`ясування фактичних обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення та просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що податкова консультація ДПС від 25 листопада 2019 року №1524/6/99-00-04-04-03-15/ІПК відповідає вимогам чинного законодавства, щодо її форми і змісту. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20 серпня 2019 року у справі №808/3438/16, відповідно до якої визнання податкові консультації недійсною в судовому порядку можливо у випадку, якщо така суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законим та просить залишити його без змін.

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що комунальне підприємство Дрогобичводоканал Дрогобицької міської ради Львівської області звернулося до Державної податкової служби України 08.11.2019 з проханням надати індивідуальну податкову консультацію чи вправі комунальне підприємство Дрогобичводоканал, під час визначення розрахункової вартості одиниці товарної продукції гірничого підприємства видобутої корисної копалини використовувати тимчасові коефіцієнти для інших гірничодобувних підприємств.

25.11.2019 Державною податковою службою України надано платнику податкову консультацію №1524/6/99-00-04-04-03-15. Відповідно до висновків даної консультації, позивачу необхідно обчислювати податкові зобов`язання з рентної плати із застосуванням Коефіцієнта, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України.

Вважаючи надану Державною податковою службою України індивідуальну податкову консультацію протиправною, комунальне підприємство Дрогобичводоканал звернулося в суд з даним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зробив висновок, що висновок контролюючого органу про те, що комунальному підприємству Дрогобичводоканал необхідно визначати податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України є помилковим.

Апеляційний суд з приводу такого висновку суду першої інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Приписами пункту 1.1 статті 1 ПК (тут і надалі у редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що вказаний Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із підпунктом 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК податковою консультацією є індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 ПК встановлено, що індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Згідно з пунктом 52.1 статті 52 ПК за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом..

Податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2 статті 52 ПК ).

Приписами пункту 52.3 статті 52 ПК встановлено, що за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Згідно з пунктом 53.2 статті 53 ПК платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Таким чином, податкова консультація є правовим актом індивідуальної дії, який містить правову позиції контролюючого органу із застосування конкретних норм податкового законодавства, в межах повноважень.

Як вбачається з спірної індивідуальної податкової консультації Державної податкової служби України, комунальному підприємству Дрогобичводоканал необхідно визначати податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України.

Разом з тим колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції про помилковість таких висновків контролюючого органу, з огляду на наступне.

Відповідно до положень пунктів 252.2. та 252.3. статті 252 ПК України платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин здійснюють для цілей оподаткування окремий (від інших видів операційної діяльності) бухгалтерський та податковий облік витрат і доходів за кожним видом мінеральної сировини за кожним об`єктом надр, на який надано спеціальний дозвіл. Об`єктом оподаткування рентною платою за користування надрами для видобування корисних копалин по кожній наданій у користування ділянці надр, що визначена у відповідному спеціальному дозволі, є обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин у податковому (звітному) періоді, приведеної у відповідність із стандартом, встановленим галузевим законодавством, до якої належать: обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною; обсяг товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з відходів (втрат, хвостів тощо) гірничого виробництва, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється в результаті виконання первинної переробки, що провадиться іншими, ніж платник рентної плати, суб`єктами господарювання на умовах господарських договорів про послуги з давальницькою сировиною, якщо для її видобутку відповідно до законодавства необхідно отримати спеціальний дозвіл; обсяг товарної продукції - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини), що є результатом господарської діяльності з видобування корисних копалин з надр на території України, її континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, у тому числі обсяг мінеральної сировини, що утворюється під час виконання робіт, для проведення яких необхідно отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у тому числі під час виконання робіт в акваторіях водних об`єктів.

Пунктом 252.16. статі 252 ПК України 252.16. передбачено, що розрахункова вартість одиниці відповідного виду товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) (Цр) обчислюється за такою формулою: Цр = Вмп + (Вмп х Крмпе)/ Vмп, де Вмп - витрати, обчислені згідно з пунктами 252.11 - 252.15 цієї статті (у гривнях); Крмпе - коефіцієнт рентабельності гірничого підприємства, обчислений у матеріалах геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, затверджених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (десятковий дріб). Гірничі підприємства, що порушили строк регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, обчислюють податкові зобов`язання із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України; Vмп - обсяг (кількість) товарної продукції гірничого підприємства - видобутих корисних копалин (мінеральної сировини), що видобута за податковий (звітний) період.

Враховуючи наведені норми ПК України колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що Гірничі підприємства мають обчислювати податкові зобов`язання, виходячи із структури показника Крмпе - коефіцієнта рентабельності, визначеному із трикратного розміру облікової ставки Національного банку України лише з підстави порушення такими підприємствами строку регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що комунальне підприємство Дрогобичводоканал не допустило порушення вказаного строку регулярної повторної геолого-економічної оцінки запасів корисних копалин ділянки надр, так як по факту відповідна експертиза не проводилась взагалі.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у комунального підприємства Дрогобичводоканал не виникає правих підстав для застосування показника Крмпе, виходячи із трикратного розміру облікової ставки Національного банку України з метою обчислення податкових зобов`язань.

Відповідно до пунктів 6, 26 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 №865 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.2000 N 1512), державній експертизі та оцінці підлягають запаси корисних копалин усіх розвіданих родовищ, у тому числі техногенних, а також запаси корисних копалин, що додатково розвідані в процесі розроблення родовищ, та запаси, що залишаються в надрах у разі ліквідації гірничодобувного підприємства. ДКЗ систематично проводить аналіз державного балансу запасів корисних копалин і дає рекомендації для користувачів надр щодо подання на повторну або первинну державну експертизу матеріалів геолого-економічної оцінки відповідних родовищ корисних копалин.

Враховуючи наведені норми законодавства, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що вирішення питання щодо проведення первинної державної експертизи матеріалів геолого-економічної оцінки відповідних родовищ корисних копалин покладено на Державну комісію України по запасах корисних копалин.

Пунктами 2 та 27 Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 05.05.1997 № 432, коефіцієнт рентабельності продукції гірничодобувного підприємства (промислу) - величина, що є співвідношенням фінансового результату операційної діяльності до виробничої собівартості продукції з урахуванням адміністративних витрат і витрат на збут. За результатами проведених робіт з дорозвідки і експлуатаційної розвідки родовищ (ділянок) корисних копалин, які розробляються, здійснюється переведення попередньо розвіданих запасів у розвідані, підрахунок і облік додатково виявлених запасів. Умовно балансові та позабалансові запаси, що залучаються до розробки, переводяться до балансових. Розкриті, підготовлені і готові до видобутку, а також наявні в охоронних ціликах гірничо-капітальних і гірничо-підготовчих виробок запаси корисних копалин підраховуються і обліковуються окремо згідно з їх промисловим значенням, ступенем геологічного та техніко-економічного вивчення.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, у листі від 02.02.2015 № 46/07 Державна комісія України по запасах корисних копалин роз`яснила, що запаси корисних копалин, що рентабельно розробляються на ділянках надр, де геолого-економічна оцінка ще не виконана, належить розглядати як балансові видобувні запаси. Ознакою балансових видобувних запасів корисних копалин, визначеною абзацом 6-м пункту 3-го цієї Класифікації, є рентабельність виробничої діяльності гірничодобувного підприємства з їхньої розробки, яка перевищує ставку рефінансування НБУ.

Також, листом ДФС України від 12.04.2019 №12293/7/99-99-12-03-04-17доведено лист Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 28.03.2019 №402/02 до відома. Державна комісія України по запасах корисних копалин здійснила оцінку усередненої величини коефіцієнта рентабельності гірничодобувних підприємств, таким чином, усереднені коефіцієнти рентабельності гірничодобувних підприємств для всіх гірничодобувних підприємств, за виключенням нафтогазових становить 0,185, а для нафтогазових підприємств 1,461. Наведені величини тимчасових коефіцієнтів рентабельності гірничодобувного підприємства, рекомендуються ДКЗ для застосування платниками при обчисленні податкових зобов`язань у 2019 році на ділянках надр, де провадиться господарська діяльність з видобування корисних копалин, але геолого-економічна оцінка запасів корисних копалин та належне визначення Крмпе ще не виконані.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновку контролюючого органу про те, що комунальному підприємству Дрогобичводоканал необхідно визначати податкові зобов`язання з рентної плати за користування надрами із застосуванням коефіцієнта рентабельності, що дорівнює трикратному розміру облікової ставки Національного банку України. Відтак. враховуючи те, що геолого-економічна оцінка запасів корисних копалин та належне визначення Крмпе ще не виконані, комунальне підприємство Дрогобичводоканал при визначенні податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами має право використовувати усереднені тимчасові коефіцієнти встановлені ДЗК.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі № 380/405/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 02.12.2020