Справа № 760/18343/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань заміни сторони виконавчого провадження

30 листопада 2020 року м. Київ № 760/18343/20

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Шулежко В.П., розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 24.09.2014 №1477,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - заявник) із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження №56820751, відкритого з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 24.09.2014 №1477 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04.09.2020 справа передана за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2020 призначено судове засідання з розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

В судове засідання заявник та заінтересовані сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що в силу положень статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду.

Вивчивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши додані до неї матеріали, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Солонько М.М. перебуває виконавче провадження №56820751 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 24.09.2014 №1477.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук В.Ю., вчинено виконавчий напис №1477 від 24.09.2014, яким запропоновано звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки AUDI Q7, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , чорного кольору, типу - легковий універсал, об`єм двигуна 4134, що належить на праві власності ОСОБА_1 , для задоволення вимог стягувача ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №1516-100/ФК-08 від 18.08.2008 заборгованості в сумі розміром 1074024,75 грн. та суму в розмірі плати за вчинення виконавчого напису, що становить 2500,00 грн.

В подальшому, відкрито виконавче провадження №56820751 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа про звернення стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки AUDI Q7, 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги №2258/К від 15.06.2020.

Згідно Договору про відступлення прав вимоги №2258/К від 15.06.2020, право вимоги за кредитним договором №1516-100/ФК-08 від 18.08.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» ( який в свою чергу, відступив право вимоги на користь ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), первісний кредитор відступив право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Заявник вважає, що у зв`язку з відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, в результаті чого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», як зазначено у заяві, набуло статус нового кредитора/стягувача за виконавчим написом №1477 від 24.09.2014 про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості, а тому просить суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача.

Згідно із частиною 1 статті 510 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

У відповідності до частини 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За таких обставин, проаналізувавши норми законодавства, дослідивши письмові докази у справі, беручи до уваги те, що на підставі договору про відступлення прав вимоги №2258/К від 15.06.2020 відбулася заміна кредитора в зобов`язанні, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження, а саме Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»,

При постановленні вказаної ухвали суд також враховує, що перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню, визначений у статті 3 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до п.3 ст.1 та 3 вказаного Закону до переліку таких рішень віднесені також виконавчі написи нотаріусів.

Разом з тим, Кодекс адміністративного судочинства України, Цивільний процесуальний кодекс України та Господарський процесуальний кодекс України передбачають можливість здійснення заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду та прямо не визначають порядку заміни сторони у виконавчому провадженні з примусового виконання рішень інших органів, у тому числі виконавчих написів нотаріусів.

Закон України «Про виконавче провадження» також не містить норм, які б визначали суд, до повноважень якого віднесений розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса.

Водночас вказаний Закон розмежовує юрисдикцію судів у разі оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною 2 статті 74 зазначеного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи, що судовий контроль за виконанням рішень інших органів Законом України «Про виконавче провадження» покладено саме на адміністративні суди, суд приходить до висновку про те, що питання про заміну сторони виконавчого провадження під час виконання рішень таких органів також належить здійснювати в порядку адміністративного судочинства.

Суд також враховує, що за правилами частини 4 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, що висловлена під час розгляду справи «Беллет проти Франції» («Bellet v. France»), стаття 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 16.01.2019 у справі №826/7941/17, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, що викладена в постановах від 22.07.2019 у справі №822/1659/18 та від 26.02.2020 у справі №826/7981/17.

У відповідності до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні №56820751 з примусового виконання виконавчого напису від 24.09.2014 №1477 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205, , р/р НОМЕР_4 ) як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно з Договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №2258/К від 15.06.2020.

Копію ухвали надіслати учасникам виконавчого провадження та приватному виконавцю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 379 КАС України у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко