Справа № 389/3359/20
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

02.12.2020 Провадження №2-а/389/92/20
У Х В А Л А

02 грудня 2020 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону Управлення патрульної поліції в Кіровоградській області Довбиша Сергія Анатолійовича, Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАМ №3440703 від 17 листопада 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить: скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАМ №3440703 від 17 листопада 2020 року, яка винесена капралом поліції поліцейським Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Довбишем Є.А. за ч.1 ст.126 КУпАП; стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (зі змінами).

Частиною 1 ст.3 та ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (справа № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18) зазначено про те, що відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

За системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви про оскарження постанов про адміністративне правопорушення - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 6 ЗУ "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру (постанова Верховного Суду від 28 листопада 2018року у справі № 761/11472/15-ц).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Таким чином, за подання даної позовної заяви, повинен бути сплачений судовий збір на загальну суму 1261 грн. 20 коп.(420 грн. 40 коп. за вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 840 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення моральної шкоди, яка є майновою вимогою).

За подання даної позовної заяви до суду судовий збір не сплачено, при цьому в позовній заяві позивач посилаючись на те, що він є учасником бойових дій, просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Однак суд, приймаючи до уваги статус позивача - учасник бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням, та зміст позовних вимог, переконаний, що за подання даної позовної заяви до суду позивачем все ж повинен бути сплачений судовий збір, виходячи з наступного.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Тобто пунктом 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI звільнення від сплати судового збору осіб, які мають, зокрема статус ветеранів війни - учасників бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав. Встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII. У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг особам з інвалідністю внаслідок війни, визначено у статті 13 цього Закону.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень Закону № 3551-XII.

Вказані висновки про застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №490/8128/17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17.

Чинний на сьогодні КАС України передбачає, що при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст.242 КАС України).

Приймаючи до уваги те, що предметом позову у даній справі є оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд приходить до висновку, що дана справа не пов`язана з порушенням прав позивача, як учасники бойових дій, а тому позивач не звільняється від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" та повинен сплатити судовий збір у зазначеній вище сумі. Інших підстав звільнення позивача від сплати судового збору у позовні заяві не наведено.

За вказаних обставин провадження у справі не може бути відкритим, а тому відповідно до ст.169 ЦПК України дана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Суд акцентує увагу заявника на тому, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Креуз проти Польщі») вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя в країні.

Разом з цим суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу наступне.

Статтею 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі. Зазначенена норма кореспондується зі ст.8 Закону України «Про судовий збір».

З положень ст.9 КАС України вбачається, що заявник повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, за наявності підстав передбачених законом, заявник не позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням про відстрочення/розстрочення або звільнення від сплати сплату судового збору із наведеними доводами та подати докази на їх підтвердження.

Керуючись ст.ст.160,169, 241, 248, 294 КАС України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону Управлення патрульної поліції в Кіровоградській області Довбиша Сергія Анатолійовича, Управління патрульної поліції у Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАМ №3440703 від 17 листопада 2020 року, залишити без руху, для усунення недоліків строком п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали.

Запропонувати позивачу сплатити судовий збір у сумі 1261 грн. 20 коп.(420 грн. 40 коп. за вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 840 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення моральної шкоди) і на підтвердження зазначеного надати суду відповідні документи.

Банківські реквізити для зарахування судового збору до державного бюджету за звернення до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

ОТРИМУВАЧ КОШТІВ:

Знам`янське УК/м. Знам`янка/22030101

КОД ОТРИМУВАЧА (код за ЄДРПОУ): 38011312

БАНК ОТРИМУВАЧА: Казначейство України (ЕАП)

КОД БАНКУ ОТРИМУВАЧА (МФО): 899998

РАХУНОК ОТРИМУВАЧА: UA0011010

КОД класифікації доходів бюджету: 22030101

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення ухвали 02 грудня 2020 року.

Суддя Г.В. Берднікова