Справа № 540/2774/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/2774/20

Головуючий в 1 інстанції: Варняк С.О. Дата і місце ухвалення: 23.10.2020р., м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про визнання дій протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

28.09.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо:

неврахування пропозицій та зауважень громадськості під час прийняття рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 07.02.2018р. №469, яким затверджено містобудівну документацію «Коригування генерального плану смт. Лазурне», розроблену ЧНПФ «Херсонпроект»;

невідповідності Генерального плану с. Лазурне, розробленого ЧНПФ «Херсонпроект», завданню на проектування генерального плану смт. Лазурне;

неповідомлення через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення Генерального плану населеного пункту с. Лазурне;

не оприлюднення на веб-сайті с.Лазурне проекту Генерального плану, розробленого ЧНПФ «Херсонпроект»;

не оприлюднення пояснювальної записки, розділу «Охорона навколишнього природного середовища» до Генерального плану с. Лазурне, розробленого ЧНПФ «Херсонпроект»;

порушення порядку створення погоджувальної комісії для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадського обговорення проекту Генерального плану с. Лазурне, розробленого ЧНПФ «Херсонпроект»;

щодо не оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проекту Генерального плану с. Лазурне, розробленого ЧНПФ «Херсонпроект»;

не оприлюднення проекту рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 07.02.2018р. №469, яким затверджено містобудівну документацію «Коригування генерального плану смт. Лазурне», розроблену ЧНПФ «Херсонпроект», не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття;

- визнати протиправним та скасувати рішення Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області від 07.02.2018р. №469, яким затверджено містобудівну документацію «Коригування генерального плану смт. Лазурне», розроблену ЧНПФ «Херсонпроект».

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 02.10.2020р. позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам, встановленим приписами ч.3 ст.161 КАС України, та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору в сумі 7567,20 грн. або скористатися правом щодо уточнення позовних вимог (зменшення їх розміру).

На виконання вимог зазначеної ухвали 19.10.2020р. ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції дублікат квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 16.10.2020р. про сплату судового збору в сумі 7567,20 грн.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23.10.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 разом із доданими документами повернено позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 23.10.2020р. та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що чинним законодавством України не передбачено заборони щодо сплати судового збору по справі за позивача іншою особою. Кошти, сплачені за подання позову у даній справі ТОВ «Табіті» на прохання ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок суду, реквізити якого містяться на сайті Херсонського окружного адміністративного суду.

У зв`язку з цим, апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що судовий збір по справі №540/2774/20 вважається не сплаченим, а вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 02.10.2020р. не виконаними. За твердженнями апелянта, оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції фактично позбавив його гарантованого Конституцією України права на звернення до суду для захисту порушених прав і свобод.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.2 ст.312 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За правилами статті 2 зазначеного Закону платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Об`єкти справляння судового збору визначено статтею 3 Закону України «Про судовий збір». Згідно з частиною першою зазначеної статті судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлено статтями 160, 161 КАС.

Так, згідно із частиною третьою статті 161 КАС до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 169 КАС передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом наведених процесуальних норм, повернення позовної заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 02.10.2020р. про залишення позовної заяви без руху, 19.10.2020р. ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції дублікат квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 16.10.2020р. про сплату судового збору в сумі 7567,20 грн.

Однак, суд першої інстанції не прийняв наданий позивачем документ в якості належного підтвердження сплати судового збору та ухвалою від 23.10.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 разом із доданими документами повернув позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у справі є ОСОБА_1 , в той час як судовий збір сплачено особою, яка не є стороною у справі, а саме: ТОВ «Табіті».

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про неможливість прийняття як доказу сплати судового збору за подання позовної заяви наданої ОСОБА_1 квитанції лише у зв`язку із зазначенням у ній платником іншої особи, а не позивача, без урахування всього змісту цього документа, в тому числі вказівки на призначення відповідного платежу (об`єкта справляння судового збору).

Визначальним є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Висновки колегії суддів у даній справі відповідають правовій позиції Великої Палати, висловленій у постанові від 30 вересня 2020 року по справі № 9901/144/20 (провадження №11-241заі20).

Зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається за можливе встановити вчинення судом першої інстанції дій щодо перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Не зазначено і в ухвалі від 23.10.2020р. про сплату судового збору в сумі 7567,20 грн. (згідно дублікату квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 16.10.2020р.) за реквізитами, відмінними від реквізитів Херсонського окружного адміністративного суду.

А відтак, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про ненадання ОСОБА_1 належних доказів сплати судового збору у справі №540/2774/20, обґрунтований лише посиланням на сплату коштів іншою особою, є передчасним.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» від 01.03.2002р.).

Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного у сукупності, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції від 23 жовтня 2020 року підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до ч.3 ст.312 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області про визнання дій протиправними та скасування рішення, направити до Херсонського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 01 грудня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук