Справа № 405/4295/20
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2020-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/4295/20
Провадження №2-а/405/108/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Гершкул М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 405/4295/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Києві Арендар Вікторії Олександрівни (м. Київ, вул. Народного ополчення, 8) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративним позовом до поліцейського роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Києві Арендар В.О., в якому просить скасувати постанову серії ЕАМ № 2810183 від 11.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржуваною постановою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: невиконання вимог дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугам». Вказав, що він Правил дорожнього руху у не порушував, а маневр виконав відповідно до вимог дорожньої розмітки та знаків. Також зазначив, що поліцейські повідомили його про порушення ним (позивачем) ПДР України, однак відеодоказу цього не надали. Більш того, оскаржувана постанова не містить вказівки на фото або відеофіксацію правопорушення, а поліцейський при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дав йому (позивачу) можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. За таких обставин, просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 21.07.2020 року відкрито провадження у справі за вказаним вище адміністративним позовом та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заперечення протии розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду не надходили.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов від 27.08.2020 року вих. № 29611/41/11/3, зареєстрований в суді 31.08.2020 року за вх. № 19401, в якому (відзиві) представник відповідача по суті адміністративного позову зазначив, що згідно з оскаржуваною постановою 11.07.2020 року о 16 год. 57 хв. у м. Києві на Поштовій площі, 3 позивач, керуючи транспортним засобом Bently Bentayga, номерний знак НОМЕР_1 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугам`та зі смуги, яка вказує рух прямо, здійснив поворот ліворуч, чим порушив п. 8.4 ґ) ПДР України. Вказав, що поліцейський, після зупинення транспортного засобу позивача представилась та проінформувала його (водія) про причину зупинки. В подальшому, роз`яснивши позивачу його права та обов`язки, дослідивши та оцінивши докази, поліцейський винесла оскаржувану постанову. Відповідач діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а відтак нею було дотримано процедуру розгляду справи. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позову.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, дослідивши докази по справі в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС Україниє реалізацією ч. 1ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.07.2020 року поліцейським роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Києві Арендар В.О. винесено постанову серії ЕАМ № 2810183 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що11.07.2020 року о 16 год. 57 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Bently Bentayga, номерний знак НОМЕР_2 м. Київ на Поштовій площі, 3, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «Рух по смугам», здійснивши поворот ліворуч зі смуги, яка вказує на рух прямо, чим порушив п.8.4 ґ) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного відповідачем поліцейським роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Києві Арендар В.О. як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕАМ № 2810183 від 11.07.2020року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожньогоруху.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 8.4 ґ) ПДР України інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Згідно з пп. 5.16 Розділу 33 ПДР України інформаційно-вказівний знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Об`єктом цього адміністративного проступку є суспільні відносини у галузі забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається, зокрема, у формі вимог дорожніх знаків.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водій транспортного засобу, тобто особа, яка в установленому порядку отримала дозвіл на керування транспортним засобом водійське посвідчення тощо).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи із норм, викладених в ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція невинуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що маютьзначення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що правопорушення (у разі його вчинення) має бути належним чином зафіксоване відповідачем, беручи до уваги твердження позивача про те, що 11.07.2020 року він, керуючи транспортним засобом Bently Bentayga, номерний знак НОМЕР_1 в м. Київ на Поштовій площі, 3 не порушував п. 8.4. ґ) Правил дорожнього руху України, при цьому,зазначені твердження позивача не спростовані відповідачем, як у винесеній останнім постанові відносно позивача, так і шляхом надання суду належних та допустимих доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАМ № 2810183 від 11.07.2020 року в справі про адміністративне правопорушення, винесена відповідачем, не містить достатніх та беззаперечних доказів порушення позивачем п. 8.4. ґ) ПДР України, та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом, зокрема, ст. 251 КУпАП, доказами.

Крім того, в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Також, судом відзначається, що особою, яка порушила провадження у справі про адміністративне правопорушення, позивачу інкриміновано порушення п. 8.4. ґ) ПДР України, яким визначаються інформаційно-вказівні дорожні знаки, тим самим, зазначений пункт не є імперативною нормою, не встановлює для учасників дорожнього руху жодних правил поведінки та обов`язків, а лише передбачає наявність інформаційно-вказівних дорожніх знаків як елементу регулювання дорожнього руху.

Як наслідок, судом не встановлено, з яких сааме міркувань виходила відповідач, визнаючи позивача винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП, та у порушенні ним вимогп. 8.4. ґ) ПДР України, та, яким чином давала оцінку та досліджувала обставини, на підставі яких прийшла до висновку та винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим та за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача про безпідставність винесеної відносно нього постанови і накладення адміністративного стягнення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, на підставі чого адміністративний позов підлягає задоволенню, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2810183 від 11.07.2020 року відносно позивача, як така, що винесена відповідачем в порушення вимог ст.ст.245,251,280,283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є протиправною татакою, що підлягає скасуванню,провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене, а також приймаючи до уваги, що позивачем при зверненні з позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 16.07.2020 року, та, враховуючи, що судове рішення у справі ухвалене на користь позивача, відповідно до вимог ст.139 КАС України на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі - Департаменту патрульної поліції структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5,6,9,72,77,132,139,241,242,244,245,246,250,255,293,295,297 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 1 ст.122,ст.ст.251,254,256,283,288,289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету МіністрівУкраїни №106 від 10жовтня 2001 року, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Києві Арендар Вікторії Олександрівни (м. Київ, вул. Народного ополчення, 8) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАМ № 2810183 від 11.07.2020 року, винесену поліцейським роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в м. Києві Арендар Вікторією Олександрівною про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП за порушення п.8.4 ґ) Правил дорожнього руху та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі - Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 03151, м.Київ, вул.Народного ополчення, 9) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3ст. 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова