Справа № 280/6501/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 грудня 2020 року Справа № 280/6501/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Головного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б)

про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії позивачу протиправною;

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, викладене в листах відповідача від 13.03.2020 та 15.06.2020 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.06.2020 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснювати виплату пенсії на вказаний ним банківський рахунок з врахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів;

стягнути з відповідача кошти в сумі 100,000 гривень на відшкодування моральної шкоди, заподіяної його противоправними рішеннями, дією та бездіяльністю, в результаті яких відповідач відмовив у призначенні пенсії позивачу.

Справу просить розглянути за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є громадянином України та проживав в Україні до грудня 2012 року, після чого виїхав до Ізраїлю на постійне місце проживання, де його прийнято на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль. Позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком, проте отримав відмову, обґрунтовану ненаданням документів, які підтверджують особу, яка звертається за призначенням пенсії, її вік та місце проживання (реєстрації) в Україні, оригіналів документів про стаж та заробітну плату. Представник позивача повторно звернувся із заявою про призначення ОСОБА_1 пенсії, у задоволенні якої також було відмовлено. Позивач вважає рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, із посиланням на норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Цивільного кодексу України, рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009 просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 21.09.2020, у зв`язку з невідповідністю позову вимогам статті 161 КАС України, позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №280/6501/20.

Відповідач у поданому до матеріалів адміністративної справи відзиві (вх. від 06.11.2020 №53335) проти задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що представником ОСОБА_1 не надано документів, які б підтверджували його постійну реєстрацію у м. Мелітополі Запорізької області; строк дії наданого закордонного паспорта позивача сплинув 01.09.2012. Також зазначає, що вимоги про нарахування компенсації втрати частини доходів передчасними. Вказує, що доказів на підтвердження наявності підстав для відшкодування моральної шкоди позивачем не надано. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

10.01.2020 до Пенсійного фонду України звернувся ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком. В графі заяви «Перелік документів, доданих до заяви» будь-яких відомостей не міститься.

Пенсійний фонд України листом від 21.02.2020 №4549-4397/З-03/8-2800/20 направив на адресу відповідача звернення представника позивача В. Меламеда від 30.01.2020 №564 (вх. від 18.02.2020 №4397/З-2800-20) та копії документів, доданих до звернення, для передання заяви позивача про призначення пенсії уповноваженому управлінню для розгляду по суті. Копії звернення від 30.01.2020 №564 до матеріалів справи не надано.

Розглянувши вказане звернення, Головне об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Мелітопольський відділ обслуговування громадян) надало представнику позивача відповідь від 13.03.2020 №0800-0216-8/9357, у якій зазначено про ненадання документів, які підтверджують особу, яка звертається за призначенням пенсії, її віку та місця проживання (реєстрації) в Україні, оригіналів документів про стаж та заробітну плату, що свідчить про відсутність підстав для призначення пенсії позивачу.

Листом від 03.06.2020 №1338 представник позивача повторно звернувся до відповідача із листом, у якому просив призначити ОСОБА_1 пенсію за віком. У листі вказано, що 03.06.2020 уповноважений представник позивача Жартовська А.Ю. з`явилася до управління з оригіналами далі перерахованих документів: довіреність (оригінал); посвідчення особи (оригінал для ознайомлення та копія); ІПН (оригінал); трудова книжка (оригінал для ознайомлення та копія); особиста заява про призначення пенсії (оригінал); особиста заява ОСОБА_1 про перерахування пенсії на банківський рахунок (оригінал); свідоцтво про соціальне страхування від 03.06.2002№ (копія); лист УДМС України в Запорізькій області від 13.02.2020 (оригінал для ознайомлення та копія); лист ПФУ від 21.02.2020 (оригінал для ознайомлення та копія); архівна довідка про навчання Державного навчального закладу «Мелітопольське вище професійне училище» від 10.02.2020 №275 (оригінал); архівна довідка про стаж ПАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» від 24.02.2020 № 15 (оригінал); довідка про перейменування підприємства ПАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» від 24.02.2020 № 79 (оригінал); довідка про заробітну плату ПАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» від 24.02.2020 № 88 (оригінал); довідка про заробітну плату ПАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» від 24.02.2020 № 87 (оригінал); довідка про заробітну плату ПАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» від 24.02.2020 № 86 (оригінал); довідка про заробітну плату ПАТ «ПРОМАВТОІНВЕСТ» від 24.02.2020 № 85 (оригінал); архівна довідка про стаж ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» від 24.02.2020 № 16 (оригінал); архівна довідка про заробітну плату ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» від 24.02.2020 № 89 (оригінал); довідка про реорганізацію підприємства ПАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» від 24.02.2020 № 80 (оригінал) ,надала їх для огляду та засвідчення копій, та подала оригінал особистої заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії

Листом від 15.06.2020 №0800-0216-8/27773 відповідач повідомив, що оскільки до заяви про призначення пенсії не додано документи, які підтверджують особу, яка звертається за призначенням пенсії, її вік та місце проживання (реєстрації) в Україні, підстави для призначення пенсії відсутні.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо не призначення пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058 визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058 визначено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Тобто, однією з умов, які передбачають наявність у особи права на отримання пенсії, є її належність до громадянства України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно п. 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Так, під час розгляду адміністративної справи встановлено, що до заяви про призначення пенсії позивачем надано посвідчення особи, видане Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль; інших документів, що засвідчують особу, до заяви не додано.

В свою чергу, відповідно до приписів статті 5 Закону України «Про громадянство України», документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України; 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця; є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; ж) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

За таких обставин, посвідчення особи, видане Міністерством внутрішніх справ Державою Ізраїль від 07.01.2014, номер НОМЕР_1 , не є належним документом, що посвідчує особу, яка звернулася за призначенням пенсії, подання якого передбачено пунктом 2.9 Порядку №22-1.

Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем під час звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії не дотримано вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині подання документу, що посвідчує його особу, у зв`язку з чим відповідач дійшов правомірного висновку про відмову в призначенні пенсії.

Вищевказаний висновок суду узгоджується з практикою Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21.09.2018 у справі №805/465/18-а (адміністративне провадження №К/9901/54767/18).

Суд під час прийняття рішення не бере до уваги посилання позивача на те, що він є громадянином України, оскільки зазначені обставини не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Предметом розгляду даної справи є правомірність рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, а як зазначено судом вище, ОСОБА_1 не додано усіх необхідних документів для призначення пенсії за віком.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості повторного звернення за призначенням пенсії до органів Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у відповідача підстав для відмови у призначенні пенсії позивачу, а тому позовні вимоги в частині визнання бездіяльності відповідача щодо не призначення пенсії позивачу протиправною, визнати протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, викладене в листах відповідача від 13.03.2020 та 15.06.2020 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.06.2020 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснювати виплату пенсії на вказаний ним банківський рахунок з врахуванням індексації та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів задоволенню не підлягають. Решта позовних вимог також не підлягає задоволенню, оскільки є похідними від даних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 02.12.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко