Справа № 640/25838/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ № 640/25838/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Добрянської Я.І.., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовом Міністерства інфраструктури України

до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Міністерство інфраструктури України з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.11.2019 по виконавчому провадженню № 60745856 про стягнення з Міністерство інфраструктури України виконавчого збору у розмірі 16 692 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.12.2019 року на адресу Міністерства надійшла постанова відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.11.2019 по виконавчому провадженню № 60745856 про стягнення з Міністерство інфраструктури України виконавчого збору у розмірі 16 692 грн. Вважають таку постанову державного виконавця незаконною та просять її скасувати, оскільки Міністерство до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення немайнового характеру вжило всіх дій щодо його виконання рішення суду від 03.07.2019 року у справі №640/8504/19, а тому не було правових підстав для стягнення виконавчого збору та постановлення оскаржуваної постанови.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2020р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін . Відповідач правом подання відзиву на адміністративний позов не скористався. На виконання вимог ухвали суду від 21.09.2020 направив належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження з яких вбачається, що в провадженні ВП ВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження ВП № 60745856 з примусового виконання виконавчого листа Окружного районного суду м. Києва від 05.11.2019 р. № 640/8504/19, відповідно до якого боржником є Міністерство інфраструктури України, а стягувачем - Громадська організація «Громадський рух Сергія Коровченка «Оновлення».

Згідно з ч.6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі заяви стягувача - Громадської організації «Громадський рух Сергія Коровченка «Оновлення» 29 листопада 2019 року Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №69745856 з примусового виконання виконавчого листа № 640/8504/19, виданого 05.11.2019 року Окружним адміністративним судом м. Києва про зобов`язання Міністерство інфраструктури України вчинити дії щодо відновлення роботи стаціонарних відділень поштового зв`язку АТ «Укрпошта», замінених пересувними відділеннями поштового зв`язку на виконання наказу № 442 від 14 грудня 2017 року «Про затвердження Стратегічного плану розвитку публічного акціонерного товариства «Укрпошта».

Також, цього ж дня 29.11.2019 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою Аллою Миколаївною винесено постанову про стягнення з Боржника - Міністерства інфраструктури України виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн. по виконавчому провадженню № 60745856, за примусове виконання рішення суду немайнового характеру.

Як вбачається з платіжного доручення № 138 від 10 січня 2020 року позивач на виконання постанови відповідача від 29.11.2019 року про стягнення виконавчого збору перерахувало за реквізитами Міністерства юстиції кошти на погашення виконавчого збору в розмірі 16 623,00 грн.

Також судом встановлено, що 09.04.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою Аллою Миколаївною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 60745856, на підставі п. 5 ч. 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що Постановою Верховного суду України від 11.03.2020 р. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.07.2019 і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019 у справі № 640/8504/19 - скасовано. Відмовлено у задоволені позовних вимог Громадської організації «Громадський рух Сергія Коровченка «Оновлення».

Позивач вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору протиправною звернувся до суду для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 5 Закону№1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною першою ст. 18 Закону №1404 виконавець, ефективно, своєчасно і в повному обсязі повинен вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавчий збір» , у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Положення ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», визначають, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частина 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Судом встановлено, що виконавчий лист № 640/8504/19 виданий Окружним адміністративним судом м. Києва на підставі рішення від 03.07.2019, передбачає примусове виконання рішення немайнового характеру.

Позивач просить скасувати постанову відповідача від 29.11.2019 року про стягнення виконавчого збору, на підставі ч.9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду виконане до відкриття виконавчого провадження.

Суд не може погодитись з цими доводами позивача з огляду на таке.

Згідно ч.9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» ,виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Пункт 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Доводи позивача щодо виконання рішення суду від 03.07.2029 року до відкриття виконавчого провадження виконано в повному обсязі, необґрунтовані, оскільки в матеріалах справи наявний лише лист позивача до АТ «Укрпошта» № 16/16845-19 від 14.11.2019 року, в якому позивач просить у термін до 18.11.2019 року повідомити про вжиті заходи щодо виконання судових рішень в частині відновлення роботи стаціонарних відділень поштового зв`язку та надати план заходів з реалізації відновлення роботи зазначених відділень поштового зв`язку.

Доказів відновлення роботи стаціонарних відділень поштового зв`язку АТ «Укрпошта», план заходів з реалізації відновлення роботи зазначених відділень поштового зв`язку позивачем не надано.

В копії матеріалів виконавчого провадження відсутні докази про те, що до Міністерства інфраструктури України надійшла відповідь від АТ «Укрпошта» на виконання листа № 16/16845-19 від 14.11.2019 року про вжиття заходів щодо виконання судових рішень в частині відновлення роботи стаціонарних відділень поштового зв`язку та надати план заходів з реалізації відновлення роботи зазначених відділень поштового зв`язку.

Доводи позивача про те, що вчинення інших дій на виконання судового рішення буде порушенням ст. 6 ГК України, оскільки буде незаконне втручання у діяльність АТ «Укрпошта», суд оцінює критично, і не приймає до уваги.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виконання позивачем рішення суду до відкриття виконавчого провадження не відбулось. Доводи позивача про відсутність згідно з ч. 9 ст. 27 ЗУ №1404-VIII підстав для нарахування виконавчого збору не є обґрунтованими. Отже, не застосувавши вказану норму відповідач не порушив вимог Закону та прийняв обґрунтоване спірне рішення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Зважаючи, що у задоволенні позову сторони відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, - судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська