Справа № 440/7007/20
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 грудня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/7007/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Чеснокова А.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа - Департамент патрульної поліції м. Київ про визнання дій неправомірними, постанови про відкриття виконавчого провадження недійсною,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2020 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа - Департамент патрульної поліції м. Київ про визнання дій неправомірними, постанови про відкриття виконавчого провадження недійсною.

Пунктами 3, 5, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви на предмет відповідності останньої вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, суд встановив наступне.

Відповідно до пунктів 4-5 частини п`ятої статті 160 вказаного Кодексу в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, підставою адміністративного позову є обставини (юридичні факти) і норми права, які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до іншої особи, а предметом адміністративного позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. При цьому, матеріально-правові вимоги визначені у статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно з частинами першою та другою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що позовні вимоги сформульовані позивачем без додержання вимог статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами пункту 8 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч викладеному, позовна заява не містить відомостей про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких приєднано до позову.

Крім того, згідно зі статтею 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Разом із тим, до позовної заяви не додано доказів адміністративної процесуальної правосуб`єктності позивача (копії паспорта). Так само до позовної заяви не приєднано доказів на підтвердження присвоєння позивачу ідентифікаційного номеру (реєстраційного номеру облікової картки платника податків). Відомостей про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких приєднані до матеріалів справи, позовна заява також не містить.

Частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами пункту 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Судом встановлено та не заперечується ініціатором звернення, що підстави, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, виникли 21 жовтня 2020 року в зв`язку із ознайомленням позивача з матеріалами виконавчого провадження.

Однак, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом лише 27 листопада 2020 року при цьому, у прохальній частині позовної міститься клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

В обґрунтування зазначеного клопотання ініціатор звернення посилається на те, що в межах законодавчо встановленого десятиденного строку ним на ім`я начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подано скаргу на дії державного виконавця. Про результати розгляду поданої скарги позивач фактично дізнався 18 листопада 2020 року, а відтак вважає, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними.

Суд не вважає зазначені доводи позивача обґрунтованими з огляду на те, що подання скарги до керівника органу державної виконавчої служби є правом, а не обов`язком боржника, а відтак оскарження дій державного виконавця, не має ознак законодавчо встановленого обов`язкового досудового заходу врегулювання спору. На переконання суду подання позивачем скарги не створює перешкод для звернення до суду з цим позовом у встановлений частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України строк.

З огляду на те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження існування обставин, що об`єктивно перешкоджали зверненню ОСОБА_1 до суду з цим позовом у десятиденний строк, який розпочав перебіг з дня його ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 63237615 (21 жовтня 2020 року), підстави, вказані позивачем на обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду, визнані судом неповажними.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За викладених обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також її копій відповідно до кількості учасників справи; належним чином завірених копії паспорта та довідки про присвоєння позивачу ідентифікаційного номера, а також їх копій відповідно до кількості учасників справи; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин пропуску позивачем строку або із зазначенням інших підстав для поновлення строку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), третя особа - Департамент патрульної поліції м. Київ про визнання дій неправомірними, а постанови про відкриття виконавчого провадження недійсною залишити без руху.

Для усунення визначених в цій ухвалі недоліків позивачеві надати десятиденний строк, який розпочинає перебіг з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків залишеної без руху позовної заяви у встановлений судом строк, остання буде повернута.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.О. Чеснокова