Справа № 560/5864/20
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5864/20
РІШЕННЯ

іменем України

02 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області щодо неприйняття рішення по суті, види яких передбачені Земельним кодексом України та Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", за наслідками розгляду заяв ОСОБА_1 від 02.12.2019, від 23.06.2020 та 04.07.2020, якими ОСОБА_1 просила надати їй дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:004:1251, з метою наступної передачі вказаної земельної ділянки їй у власність для ведення особистого селянського господарства. Зобов`язати Довжоцьку сільську раду Кам`янець-Подільського району надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:004:1251, з метою наступної передачі вказаної земельної ділянки їй у власність для ведення особистого селянського господарства. Категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. Форма власності - землі комунальної власності. Місце розташування земельної ділянки - межі населеного пункту с. Довжок, Кам`янець-Подільського району, навпроти земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26 червня 2020 року відбулось чергове засідання сесії Довжоцької сільської ради, на розгляд якої була винесена заява позивача від 23.06.2020 року, однак рішення по суті не прийнято - проект рішення про надання позивачу дозволу на розробку документації із землеустрою не набрав необхідної кількості голосів депутатів.

Позивач 02 липня 2020 року повторно звернулась до сесії Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району із аналогічною заявою про надання їй дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:004:1251.

До своєї заяви позивач додала копії усіх документів, необхідних для розгляду даного питання на сесії Довжоцької сільської ради, що передбачені ст. 118 ЗК України та ст. 55 Закону України "Про землеустрій", а також інші документи, підтверджуючі її право на отримання дозволу на розробку документації із землеустрою, аналогічні тим, які вона додавала до своїх попередніх заяв.

Дане земельне питання було винесене на розгляд чергової сесії від 09.09.2020 року, однак дане питання повторно не набрало необхідної кількості голосів.

Вказує, що відповідач не прийняв рішення щодо задоволення або відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а лише надав повідомлення від 15.09.2020 №02-26-472 яким зазначив, що рішення по розгляду заяви позивача не прийнято, оскільки депутати утрималися від голосування на засіданні сесії.

Таку відмову відповідача вважає протиправною, тому звернулась в суд з вказаними позовними вимогами.

Ухвалою від 05.10.2020 провадження в адміністративній справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався та відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Від третьої особи до суду жодних заяв чи заперечень не надходило.

Дослідивши позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємному взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач 26.06.2020 звернулась до Довжоцької сільської ради з заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:004:1251.

До поданої заяви позивач додала копії усіх документів, що передбачені ст. 118 ЗК України, а також інші документи, підтверджуючі її право на отримання дозволу на розробку документації із землеустрою.

На засіданні сесії Довжоцької сільської ради від 26.06.2020 розглянуто заяву позивача від 23.06.2020, однак рішення по суті не прийнято - проект рішення про надання позивачу дозволу на розробку документації із землеустрою не набрав необхідної кількості голосів депутатів.

02 липня 2020 року позивач повторно звернулась до сесії Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району із аналогічною заявою про надання їй дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:004:1251.

До своєї заяви позивач повторно додала копії усіх документів, необхідних для розгляду даного питання на сесії Довжоцької сільської ради, що передбачені ст. 118 ЗК України та ст. 55 Закону України "Про землеустрій".

Дане земельне питання було винесене на розгляд чергової сесії від 09.09.2020.

На засіданні сесії Довжоцької сільської ради 09.09.2020 відповідачем не було прийнято рішення щодо задоволення або відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, а лише надано повідомлення від 15.09.2020 №02-26-472 яким вказано, що рішення по розгляду заяви позивача не прийнято, оскільки депутати утрималися від голосування на засіданні сесії.

Позивач, не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача та вважаючи порушеними її права, звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність визначений нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Суд встановив, що позивач не одноразово зверталась до Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області з заявами від 02.12.2019, 23.06.2020, 02.07.2020 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:004:1251, з метою передачі вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок про те, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Крім того, з аналізу зазначених норм слідує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, повинен прийняти вмотивоване рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Згідно пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 59 Закону №280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, розгляд клопотання заінтересованої особи повинен прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23 листопада 2018 року по справі №826/8844/16.

З матеріалів справи суд встановив, що заяву позивача про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки не було розглянуто, з огляду на те, що згідно Витягу з протоколу ХХХХІІ сесії сільської ради від 09.09.2020 за результатами голосування рішення не прийняте, оскільки депутати утримались від голосування.

Такий підсумок голосування на думку суду не є рішенням (розпорядчим актом), передбаченим вимогами Земельного кодексу України стосовно розгляду цієї категорії заяв громадян. В свою чергу ситуація, яка виникла, спричиняє правову невизначеність, оскільки заява позивача фактично залишається невирішеною через відсутність будь-якого конкретного рішення уповноваженого органу.

Крім того, такий результат голосування не можна розцінювати як виконання відповідачем свого обов`язку, оскільки відповідач був зобов`язаний прийняти рішення, обираючи з двох можливих та передбачених ЗК України варіантів: надання дозволу або мотивована відмова.

Суд не заперечує право колегіального органу приймати рішення в межах наданих йому повноважень, однак робити це він зобов`язаний з урахуванням чітких вимог та обмежень, встановлених законом, якими у цьому випадку є положення ч.7 ст.118 ЗК України.

Суд звертає увагу на Рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20.10.2011 року у справі "Рисовський проти України" у якому суд підкреслив особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (Беєлер проти Італії, Онер`їлдіз проти Туреччини, Megadat.com S.r.l. проти Молдови, Москаль проти Польщі). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії" від 20.05.2010, "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси ("Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

Вказана бездіяльність відповідача стосовно не розгляду заяви позивача про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на думку суду, не відповідає вимогам закону. При цьому, підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У той же час, що стосується вимоги про зобов`язання сільської ради надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд виходить з того, що зазначене належить до власних дискреційних повноважень суб`єкта влади. Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області повторно внести на розгляд сесії міської ради заяву позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та прийняти одне з двох, передбачених Земельним кодексом України, рішень.

Враховуючи те, що відповідач не довів, що він діяв на підставі та у спосіб, передбачений Земельним кодексом України, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з урахуванням висновків суду. Крім того, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до частини задоволених вимог.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, які полягають в утриманні від прийняття конкретного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

Зобов`язати Довжоцьку сільську раду Кам`янець-Подільського району Хмельницької області повторно внести на розгляд сесії ради заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0415 га, кадастровий номер :01:004:1251, та вирішити її шляхом прийняття рішення Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області відповідно до порядку, передбаченого ст. 118 Земельного кодексу України, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Довжоцька сільська рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (вул. Смірнова, 53,Довжок,Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область,32343 , ідентифікаційний код - 04406897)
Третя особа:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук