Справа № 280/2952/19
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 280/2952/19
адміністративне провадження № К/9901/30370/20

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді - Мацедонська В.Е.,
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії та скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 12.03.2019 року №129 в частині позбавлення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_1 військового звання;
- визнати протиправними дії та скасувати наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 01.04.2019 року №103 в частині звільнення позивача у запас із виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України на підставі підпункту «є» (у зв`язку із позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;
- визнати протиправними дії та скасувати накази військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині): від 17.04.2019 року №101; від 20.04.2019 року №104; від 25.04.2019 року№108;
- поновити позивача на посаді військового комісара Бердянського об`єднаного міського військового комісаріату, відновити у військовому званні «майор Збройних Сил України»;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 20.04.2019 року по день відновлення на посаді та відновлення у військовому званні.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволено частково, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26.03.2020 року змінено в частині визнання протиправними та скасування наказів ІНФОРМАЦІЯ_1 , де четвертий абзац резолютивної частини рішення викладено в такій редакції:
- визнати протиправним та скасувати ч.4 наказу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 17.04.2019 року №101;
- визнати протиправним та скасувати ч.2 наказу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 20.04.2019 року № 104.
- визнати протиправним та скасувати ч.1 наказу військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 25.04.2019 р. №108.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідачем подано касаційну скаргу.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, необхідно зазначити наступне.
Згідно із частиною третьою статті 55 КАС України, юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Відповідно до частин першої, третьої статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, серед іншого, довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Частинами шостою, восьмою цієї ж норми визначено, що оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Судом встановлено, що касаційна скарга підписана Т. в. о. військового комісара Запорізького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки полковником Геннадієм Яременком.
Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».
Підпунктом 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Водночас, варто зазначити, що підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України врегульовані саме питання представництва. Про «самопредставництво» в Конституції України не йдеться, воно передбачено лише відповідними положеннями процесуальних кодексів.
За загальним правилом право на самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови колегіального виконавчого органу діяти від імені такої особи, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.
Разом з тим, змінами, внесеними до КАС України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року №390-IX розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені» та визначено перелік документів, що можуть підтвердити відповідні повноваження: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).
З аналізу цієї норми закону вбачається, що допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку передбачених статтею 44 КАС України процесуальних прав можливий за умови сукупної наявності обох цих умов. Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.
Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації (частина четверта статті 87 Цивільного кодексу України).
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються, окрім Цивільного кодексу України, спеціальним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Загальні засади державної реєстрації, а також її основні принципи визначені в статті 4 вказаного Закону. До них, зокрема, належать обов`язковість та публічність державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі. З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина перша статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань») .
Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).
При цьому, відповідно до пункту другого частини першої статті першої цього закону Витяг з Єдиного державного реєстру містить відомості, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.
Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, закріплений статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яка, зокрема, визначає, що внесені до Реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі. Якщо ж відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі.
Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.
Судом вчинено дії щодо підтвердження наявності у ОСОБА_2 повноважень на підписання та подання касаційної скарги як представника ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутня інформація про полковника ОСОБА_2 як керівника скаржника ().
Жодних документів щодо призначення ОСОБА_2 на посаду та надання йому права підписання та подання касаційної скарги, до скарги не додано.
З огляду на викладене, право ОСОБА_3 на підписання та подання касаційної скарги як тимчасово-виконуючого обов`язки керівника Запорізького обласного військового комісаріату не підтверджено.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для прийняття до розгляду вказаної касаційної скарги, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
На підставі викладеного, керуючись статтями 44, 55, 59, 248, 332 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання дій протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом із касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Е. Мацедонська