Справа № 600/1307/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
02 грудня 2020 р. м. Чернівці Cправа № 600/1307/20-а
Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень,
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 19 червня 2020 року №, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій від 19 червня 2020 року №, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 .

Крім цього, у зв`язку із тим, що після закінчення з`ясування судом обставин справи та перевірки їх доказами представник позивача заявив клопотання про подання доказів сплати судових витрат позивачем, судом призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати та встановлено позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 17 листопада 2020 року.

У встановлений судом строк представником позивача подано до суду заяву, в якій він просить суд ухвалити додаткове судове рішення по справі, яким стягнути з Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь позивача понесені нею судові витрати, пов`язані із розглядом справи, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 11000,00 грн та судового збору за подання позовної заяви в розмірі 840,80 грн.

Відповідач подав до суду заперечення на заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, в яких зазначив про необґрунтованість та безпідставність наданого представником позивача розрахунку витрат на правову допомогу з огляду на те, що справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, тобто, на його думку, справа визначена судом як не складної категорії, а тому вартість послуг адвоката не співмірна із складністю справи. Вказував також на відсутність у матеріалах справи доказів оплати позивачем витрат у сумі 11000,00 грн. Щодо детального опису наданої правової допомоги, відповідач зауважив, що по пункту 1 опису послуг, крім звернення із адвокатським запитом, решти послуг правової допомоги не було. З приводу пункту 4 відповідач наголошував на тому, що по суті справи слухання було на двох засіданнях, слухання справ відкладалось. Отже, вартість послуг адвоката щодо його реальної участі у засіданнях не обґрунтована і значно завищена. З урахуванням наведеного, просив суд відмовити в ухваленні додаткового рішення про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 11000,00 грн за рахунок відповідача.

В судове засідання щодо розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, призначене на 30 листопада 2020 року о 09 год. 30 хв., учасники справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно з частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливим розглянути подану заяву про ухвалення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши вказану заяву та перевіривши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з-поміж інших, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вирішуючи питання стягнення понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, суд звертає увагу і на те, що у додатковій постанові Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №911/2686/18 зазначено, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (заява 58442/00) вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Марусяком В.С. («Адвокат») та позивачем ОСОБА_1 («Клієнт») укладено Договір про надання правової допомоги (далі - Договір) від 20 липня 2020 року предметом якого є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, провадженнях, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів (пункт 1.1 Договору).

На підставі вказаного вище договору адвокатом Марусяком В.С. 25 серпня 2020 року видано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СЕ №10093152 на представництво інтересів ОСОБА_1 у Чернівецькому окружному адміністративному суді.

Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг (професійної правової (правничої) допомоги), який є Додатком №2 до Договору від 20 липня 2020 року, адвокатом Марусяком В.С. у період з 20 липня 2020 року по 23 листопада 2020 року надано, а ОСОБА_1 прийнято професійну правничу допомогу. Загальна вартість наданих послуг, наданих Адвокатом, згідно Розрахунку розміру витрат за надану професійну правничу допомогу становить 11000,00 грн.

Відповідно до змісту квитанції №43/20 від 23 листопада 2020 року (Додаток №3 до Договору від 20 липня 2020 року) адвокатом Марусяком В.С. прийнято від ОСОБА_1 у відповідності до вимог Договору про надання правової (правничої) допомоги від 20 липня 2020 року гонорар за виконану роботу в сумі 11000,00 грн.

Проаналізувавши зміст Договору про надання правової допомоги від 20 липня 2020 року та додатків до нього, суд вважає, що дії адвоката щодо витребування доказів, звернення із адвокатським запитом, ознайомлення з матеріалами справи, надання консультації із вивченням отриманих документів, а також щодо здійснення правового аналізу спору, які визначені в Акті прийому-передачі наданих послуг від 23 листопада 2020 року (пункти 1 та 2 Акту) і є тими логічними та необхідними діями, які передують написанню позовної заяви та фактично входять до процесу підготовки та подання позову до суду, за що в даному випадку позивачем було сплачено адвокату 3000,00 грн (пункт 3 Акту). Тобто, вказані послуги (пункти 1 та 2 Акту), за які сплачено 3000,00 грн (1000,00 грн + 2000,00 грн), фактично включаються у послуги з підготовки та подання позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішень. Відтак, стягненню підлягають витрати лише у розмірі 3000,00 грн (пункт 3 Акту).

Стосовно понесення витрат за участь у судовому засіданні при розгляду справи в суді першої інстанції, вартість якої визначалась Адвокатом протягом одного робочого дня, за що сплачено 5000,00 грн (пункт 4 Акту), то такі стягненню не підлягають, оскільки, по-перше, судом не визнавалась обов`язковою явка представника позивача в судове засідання по цій справі, а, по-друге, призначені на 28 вересня 2020 року, 12 жовтня 2020 року, 03 листопада 2020 року, 17 листопада 2020 року, 30 листопада 2020 року судові засідання не тривали протягом одного робочого дня, що підтверджується наявними у матеріалах справи протоколами судових засідань. При цьому 28 вересня 2020 року судом відкладено розгляд справи за клопотанням представника позивача, а в судове засідання 30 листопада 2020 року, призначене для вирішення питання про судові витрати, представник позивача не з`явився.

До того ж, як вбачається зі змісту Акта прийому-передачі наданих послуг (професійної правової (правничої) допомоги) від 23 листопада 2020 року, розрахунок вартості наданих адвокатом послуг становить 2000,00 грн згідно вимог статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (вартість однієї години (60 хвилин). Однак представником позивача не наведено обґрунтувань щодо визначення загальної вартості послуг за участь у судових засіданнях при розгляді справи в суді першої інстанції саме у розмірі 5000,00 грн, яка визначена адвокатом, виходячи з розрахунку 1000,00 грн за п`ять судових засідань (протягом одного робочого дня).

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із складністю справи (дана справа в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України є нескладною) та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу не є пропорційним до предмета цього спору, а також беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру заявлених до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (за підготовку та подання позовної заяви - пункт 3 Акту).

Отже, заява про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню і стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає сума 3000,00 грн як витрати на професійну правничу допомогу, що були сплачені ОСОБА_1 за складення адвокатом даної позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, а згідно наявної у справі квитанції №0.0..1 від 25 серпня 2020 року позивачем за його подання сплачено судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп., то вказана сума підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене та керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн 00 коп.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Повне додаткове судове рішення складено 02 грудня 2020 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, 58013).

Суддя О.П. Лелюк