Справа № 293/689/19
Суддя: Бруховський Є. Б.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/689/19

Провадження № 2-а/293/7/2020

30 листопада 2020 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Бруховського Є.Б.

секретаря судового засідання Давиденко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Черняхів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хомича Руслана Олександровича - інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК №774318 від 09.04.2019 року і закриття справи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними дії інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Хомича Руслана Олександровича, які виразилися у винесенні постанови серії НК №774318 від 09.04.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 020 грн у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 140 КУпАП, та скасувати дану постанову. В обґрунтування позову вказав, що його, як працівника приватного підприємства «Автомагістраль», а саме як посадову особу, яка відповідальна за експлуатаційний стан на автодорозі Р-02 Київ-Іванків-Овруч, км 139+000 - км 183+000, за невжиття заходів щодо ямковості та вибоїн на проїзній частині та порушенням при цьому п.3.1 ДСТУ 3587-97 та п.1.5 Правил дорожнього руху, постановою інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Хомичем Русланом Олександровичем притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 грн. Такі дії інспектора вважає протиправними, а постанову незаконною, оскільки дана постанова не містить належних та допустимих доказів, які доводили б наявність самого правопорушення, оскільки зазначені відповідачем посилання на порушення п.3.1 ДСТУ 3587-97 та п.1.5 Правил дорожнього руху мають загальний характер та не є конкретизованими. Зокрема, при винесенні даної постанови не здійснено виклик представника Служби автомобільних доріг у Житомирській області як балансоутримувача автомобільних доріг, не з`ясовано причини такого стану доріг, розмір фінансування та утримання цієї ділянки автомобільної дороги. Постанова не містить жодних доказів наявності ямковості чи інших порушень утримання доріг, не містить зазначення моменту виявлення недоліків, що не дає можливості відрахувати нормативний час для їх усунення, не зазначено до якої категорії та групи доріг відноситься автомобільна дорога Р-02 Київ-Іванків-Овруч (км 139+000- км 183+000), адже ДСТУ 3587-97 передбачає різні категорії доріг та їх групи і відповідні різні допустимі нормативи та її усунення, зокрема, не відповідає вимогам ч.3 ст. 283 КУпАП, оскільки не містить зазначення про порядок і строк її оскарження, та, не має відповідного застереження щодо відмови від отримання постанови за участі свідків. Крім того, позивач вказав, що відповідно до умов Договору №173 від 16.11.2017 року обов`язок підрядника ПП «Автомагістраль» у 2017-2018 роках надати замовникові Службі автомобільних доріг у Житомирській області послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 212,9 км, в межах виділених фінансових ресурсів згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема, «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України», «Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування», «Класифікації робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування», в той час як в його діях відповідачем зазначено порушення нормативних актів, п.3.1.ДСТУ 3587-97, що не передбачено даним договором, а тому, при порушенні тих чи інших актів щодо неналежного утримання доріг повинні відповідати посадові особи, які є балансоутримувачами, тобто посадові особи Служби автомобільних доріг у Житомирській області

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подавав.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серії НК №774318 від 09.04.2019 року, складену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Хомичем Русланом Олександровичем, до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП.

В постанові зазначено, що 08.04.2019 року о 11:30 годині ОСОБА_1 працівник приватного підприємства «Автомагістраль», будучи посадовою особою відповідальною за експлуатаційний стан на автодорозі Р-02 Київ-Іванків-Овруч, км 139+000 - км 183+000, за не вжив заходів щодо ямковості та вибоїн на проїзній частині, чим порушив правила, норми та стандарти утримання автодоріг, п.3.1 ДСТУ 3587-97 та п.1.5 Правил дорожнього руху.

Так, ч. 1 ст. 140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух тощо.

За приписами п. 1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації (ст. 10 Закону України Про автомобільні дороги).

Орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає, зокрема, за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 13 Закону України Про автомобільні дороги).

Відповідно до Указу Президента України №456/2011 від 13.04.2011 року "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" Державне агентство автомобільних доріг України є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Отже, управління автомобільними дорогами у Житомирській області здійснюється територіальним підрозділом Державного агентства автомобільних доріг України, а саме Службою автомобільних доріг у Житомирській області.

Таким чином, саме посадові особи Служби автомобільних доріг у Житомирській області несуть відповідальність за стан та утримання доріг загального користування, що узгоджується із положеннями ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач у цьому випадку не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим.

Статтею 251КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеної норми дає підстав для висновку, що порушення тих чи інших норм та правил, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, відповідно до вимог п.3 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, при складані постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачених частинами першою - третьою ст.140 КУпАП (випадки коли протокол не складається), до такої постанови необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою.

Разом з тим, відповідачем не надано до суду належно оформленого акту обстеження вулично-шляхової мережі з відповідними замірами та схемою, які б вказував про неналежне утримання автодороги, про яке вказано в оскаржуваній постанові.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а в оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність відповідними доказами, що в свою чергу призвело до притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що наявність в діях позивача ознак правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст 140 КУпАП не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, оскаржену постанову винесено з порушенням вимог закону, безпідставним притягненням позивача до адміністративної відповідальності порушено його права, постанова є протиправною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю, так як відсутні докази події та складу адміністративного правопорушення, а відсутність події та складу адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП виступає обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 10, 77, 139, 205, 241-246, 250, 255, 257, 262, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Хомича Руслана Олександровича по винесенню постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №774318 від 09.04.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 140 КУпАП протиправними.

Скасувати постанову серії НК №774318 від 09.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі за ч.1 ст. 140 КУпАП, щодо ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 140 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Є.Б. Бруховський