Справа № 440/5801/20
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/5801/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Солодовник Олени Олександрівни, Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа: 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Солодовник Олени Олександрівни, третя особа: 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду від 30 березня 2020 року по справі №40/527/20 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України грошових коштів в сумі 20318,20 грн та зобов`язання відновити виконавче провадження та здійснити виконавчі дії пов`язані і направлені на примусове виконання рішення суду в частині стягнення коштів в сумі 20318,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що державним виконавцем не вжито всіх заходів спрямованих на виконання рішення суду по справі №440/527/20, а боржником відповідачу не надано доказів повного виконання рішення суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі у якості співвідповідача Миргородський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

24.11.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи у яких остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідачем проведено повний розрахунок з ОСОБА_1 згідно рішення суду від 20.03.2020 по справі №440/527/20. Стверджував, що вказаним рішенням суду відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення на його користь грошової компенсації у сумі 51870,00 грн. У зв`язку з чим вважає, що відповідач виконуючи рішення суду від 20.03.2020 №440/527/20 діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Учасники справи явку своїх уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що в судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися та відсутні потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що на виконанні у Миргородському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебував виконавчий лист №440/527/20, виданий 07.08.2020 Полтавським окружним адміністративним судом про зобов`язання 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за період з 2015 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31.12.2019.

15.09.2020 державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Солодовник Оленою Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Вважаючи, що відповідачем вчинено не всі дії, спрямовані на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 №440/527/20, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом частин п`ятої, шостої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої та другої статті 63 вказаного Закону встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Солодовник Олени Олександрівни від 03.09.2020 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №440/527/20, виданого 07.08.2020 Полтавським окружним адміністративним судом про зобов`язання 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за період з 2015 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31.12.2019.

Частинами першою та другою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

15.09.2020 старшим державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Солодовник Оленою Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі №440/527/20 позовні вимоги ОСОБА_1 до 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про стягнення грошових коштів задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність 3 Територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 як учаснику бойових дій грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за період з 2015 року по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31 грудня 2019 року. Зобов`язано 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 як учаснику бойових дій грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за період з 2015 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 31 грудня 2019 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З матеріалів справи судом встановлено, що 3 Територіальним Одеським вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України проведено нарахування та виплату компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки за період з 2015 року по 2019 рік в сумі 51850,40 грн.

Згідно платіжного доручення від 28.04.2020 №372 вказана сума перерахована на рахунок позивача.

Суд звертає увагу позивача, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі №440/527/20 не вирішувалось питання про визначення належної ОСОБА_1 суми компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за період з 2015 року по 2019 рік, як і не вирішувалось питання про стягнення відповідної суми.

Вказане рішення суду має зобов`язальний характер, а тому вважається виконаним після вчинення визначених у ньому дій.

З матеріалів справи судом встановлено, що 3 Територіальним Одеським вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України проведено нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористанні дні додаткової відпустки за період з 2015 року по 2019 рік в сумі 51850,40 грн.

Отже, 3 Територіальним Одеським вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України фактично виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі №440/527/20 в частині зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористанні дні додаткової відпустки.

Враховуючи невизначення у рішенні суду чіткої суми, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність у державного виконавця повноважень, щодо розрахунку суми стягнення, у зв`язку з чим дії державного виконавця зводяться до перевірки нарахування та виплати стягувачу компенсації за невикористану відпустку, без визначення суми, що підлягає стягненню.

Враховуючи викладене, доводи позивача щодо не вжиття відповідачем усіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду є безпідставними оскільки останнім вчинено усі залежні від нього дії.

У разі незгоди з нарахованою на виконання рішення суду сумою компенсації, позивач має право звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до державного виконавця Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Солодовник Олени Олександрівни, Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа: 3 Територіальний Одеський вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання рішення неправомірним та зобов`язання вчинити певні дії повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко