Справа № 240/14397/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030600
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Капинос О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
Визнати неправомірною відмову Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з моменту її призначення (з 14.02.2020 року) враховуючи сплачені страхові внески за січень 2020 року.
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати сплачені страхові внески за січень 2020 року при переведенні з пенсії державного службовця на пенсію за віком ОСОБА_1 з моменту її призначення (з 14.02.2020 року).
В обгрунтування позову зазначає, що її було переведено з пенсії державного службовця на пенсію за віком. Однак при призначенні пенсії за віком не враховано страхові внески, сплачені за січень 2020 підприємством, де вона працювала. Вважає такі дії протиправними, тому звернулася до суду.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У відзиві на позов відповідач зазначає, що згідно з даними персоніфікованого обліку станом на 14.02.2020 наявні дані про страховий стаж позивача по 31.12.2019. Оскільки позивачу пенсія була вже призначена з 26.07.2011, а з 14.02.2020, зі заявою переведено з одного виду пенсію на інший, тому підстав для зарахування стажу за січень 2020 року немає.
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 2011 року. Пенсія призначена відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723.
14.02.2020 позивач звернувся до Коростишівського відділу обслуговування громадян ГУ Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про переведення з пенсії державного службовця на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-1V від 09.07.2003 .
Згідно поданої заяви, позивача переведено з пенсії державного службовця на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 14.02.2020.
Після сплати страхових внесків за січень 2020 року позивач звернувся до Коростишівського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Житомирській області з заявою від 17.03.2020 та від 14.07.2020 про перерахунок пенсії за віком з моменту її призначення, з 14.02.2020, з врахуванням сплачених страхових внесків за січень 2020 року.
Листом від 14.04.2020 №4690-3984/С-02/8-0600/20 позивачу повідомлено, що згідно поданої заяви 14.02.2020 його переведено на пенсію за віком та зараховано страховий стаж по 31.12.2020 , оскільки станом на 14.02.2020 дані про стаж та заробітну плату за січень 2020 року були відсутні.
Листом від 22.07.2020 позивачу повідомлено про те, що оскільки пенсія була вже призначена з 26.07.2011, а з 14.02.2020, зі заявою переведено з одного виду пенсію на інший, тому підстав для зарахування стажу за січень 2020 року немає.
У листі Головного управління ПФУ в Житомирській області від 11.08.2020, роз"яснено, що лише у разі призначення пенсії проводиться перерахунок пенсії з урахуванням періоду за останній місяць роботи після надходження даних про сплату страхових внесків. Станом на 14.02.2020 дані про сплату страхових внесків були наявні до 31.12.2019.
Вважаючи такі ді ї відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам.
Згідно зі ст. 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно ч.1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 ст.24 вищевказаного Закону передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004 - дати набрання чинності законом) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Частиною 1 ст.40 вищевказаного Закону передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітку плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
З матеріалів справи вбачається, що з 14.02.2020, на підставі заяви позивача від 14.02.020, її переведено з пенсії державного службовця, яка призначена на підставі Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723 на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.
При призначенні пенсії за віком, згідно поданої заяви 14.02.2020, зарахований страховий стаж позивача лише по 31.12.2020.
Відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з дня її призначення з урахуванням сплачених страхових внесків за січень 2020 року, позивач посилається на те, що станом на 14.02.2020 дані про заробітну плату позивача за січень 2020 року у системі персоніфікованого обліку, були відсутні. Лише у разі призначення пенсії проводиться перерахунок пенсії з урахуванням періоду за останній місяць роботи після надходження даних про сплату страхових внесків. У даному випадку пенсія не була призначена вперше.
Суд вважає такі доводи безпідставними, з огляду на таке.
Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.
Суд погоджується, що на час звернення до позивача із заявою про переведення з пенсії державного службовця на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 (14.02.2020), страхові внески роботодавцем сплачені не були за січень 2020 року. Позивачем зазначений факт не заперечується.
В той же час, після сплати страхових внесків та отримання відповідних відомостей, позивач у березні 2020 року звернувся з повторною заявою, у якій просив врахувати сплачені страхові внески за січень 2020 року, та з дня призначення пенсії за віком здійснити перерахунок пенсії.
Таким чином, відповідач на виконання вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", повинен був після надходження даних про сплату страхових внесків за січень 2020 року, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, провести перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії, чого протиправно зроблено не було.
Щодо доводів відповідача про те, що оскільки позивачу пенсія первинно не призначалася з 14.02.020, підстави для її перерахунку з врахуванням сплачених страхових внесків за останній місяць роботи позивача відсутні.
Статтею 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1)пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Виходячи з системного аналізу норм Закону №1058-IV, виплата пенсії за Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ не входить до правового регулювання цього Закону, а регулюється виключно Законом №3723-ХІІ, оскільки є спеціальною пенсією для конкретно визначеного кола осіб.
Отже, оскільки первісно позивачу було призначено пенсію Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ, а 14.02.2020 позивач звернувся до відповідача саме за призначенням пенсії за віком згідно Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.01.2019 у справі №639/2751/17.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з моменту її призначення, з 14.02.2020, враховуючи сплачені страхові внески за січень 2020 року є неправомірною, з огляду на що, з метою повного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов"язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком сплачені страхові внески за січень 2020 року та провести перерахунок її пенсії з 14.02.2020.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 242-246,295 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос