Справа № 460/1190/19
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
03 грудня 2020 р. Р і в н е №460/1190/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Д.П. Зозулі, розглянувши у письмовому провадженні клопотання позивача про накладення штрафу у адміністративній справі за позовом
до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Міністерства внутрішніх справ України, Управління МВС України в Рівненській області
про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинення суб`єктом владних повноважень- відповідачем на виконання рішення суду,
В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України в Рівненській області, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного суду від 23.09.2019 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області від 23.04.2019 № 2 о/с в частині звільнення старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в Рівненській області капітана міліції ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області з 24.04.2019. Зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24.04.2019 по 23.09.2019. Стягнуто з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду на суму 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", у Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області та видати відповідний наказ з цього приводу. Постанову в частині поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з розрахунку за один місяць допущено до негайного виконання. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі № 460/1190/19 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області задоволено частково, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі № 460/1190/19 скасовано в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Рівненській області видати відповідний наказ за наслідками розгляду кандидатури ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу ХІ Прикінцеві та Перехідні положення Закону України Про Національну поліцію у Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову в цій частині. В решті рішення суду залишено без змін.

Окремою ухвалою суду від 23.10.2020 заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Виявлено під час розгляду заяви порушення закону, які доведено до відома суб`єктів владних повноважень, а саме начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленому судом порушення закону шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо ненадання капітану міліції ОСОБА_1 старшому оперуповноваженому відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків Управління Міністерства внутрішніх справ в Рівненській області пропозицій щодо всіх вакантних посад у Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області у відповідності до п. 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, які сприяли порушенню закону, а саме невиконанню рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №460/1190/19. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Рівненській області протягом тридцяти календарних днів з дня отримання окремої ухвали надати відповідь до Рівненського окружного адміністративного суду про вжиті заходи щодо усунення встановлених судом порушень. В решті заяву залишено без задоволення.

Позивачем, ОСОБА_1 , подано клопотання про накладення штрафу на начальника ГУ НП в Рівненській області та вчинення інших дій з метою належного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі № 460/1190/19.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що відповідач, при виконанні вказаної окремої ухвали, знову безпідставно запропонував позивачу взяти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад поліцейського на загальних засадах, що абсолютно не гарантує відновлення його конституційного права на працю та належного виконання рішення суду. За наведених обставин, позивач вважає, що рішення суду від 23.09.2019 та окрема ухвала від 23.10.2020 не можуть вважатися повністю та належно виконаними у термін визначений судом.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.1-5 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Суддя за клопотанням органу чи посадової особи, відповідальних за виконання рішення, на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, який стягується на користь Державного бюджету України за невиконання або неналежне виконання рішення, на суму штрафу, який було накладено за ці самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження

Відповідно до ч. 5 ст. 249 КАС України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

З системного аналізу вказаних норм права судом встановлено, що подання звіту про виконання судового рішення може встановлюватися лише у судовому рішенні за наслідком розгляду справи по суті.

Строк для надання відповіді, що зазначається в окремих ухвалах суду, з метою забезпечення виконання вказівок, є окремим інструментом контролю за виконанням окремих ухвал та не ототожнюється із поняттям судового контролю встановленого для виконання рішення по суті.

Разом з тим, ст. 167 КАС України визначає загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

За змістом п. 5 ч. 1 ст.167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити підстави заяви (клопотання, заперечення).

Згідно з ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Як вже зазначалося судом, судовий контроль може бути встановлено рішенням суду по суті спору. Разом з тим, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі № 460/1190/19 звіту про виконання рішення суду встановлено не було.

Окремою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 23.10.2020 було встановлено строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок, що по суті не є звітом про виконання рішення суду.

Отже, вказане клопотання про розгляд звіту про накладення штрафу не відповідає вимогам ч. 1 ст. 167 КАС України, оскільки є очевидно безпідставним.

Оскільки рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 судового контролю, у формі звіту про виконання рішення суду, встановлено не було, то суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість клопотання позивача і необхідність його повернення без розгляду.

Також, суду слід зазначити, що стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до приписів ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Отже, рішення суду, яким закінчується розгляд справи в суді та яке набрало законної сили є обов`язковим для виконання.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень, якими закінчується розгляд справи в суді та які набрали законної сили, законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням цих рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, регламентований ст.383 КАС України.

Статтею 383 КАС України, передбачено, зокрема, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вище зазначених норм права, судом встановлено, що законодавцем передбачений судовий контроль за належним виконанням суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду, яким закінчується розгляд справи в суді та яке набрало законної сили, у формі винесення окремої ухвали.

Разом з тим, чинним процесуальним законодавством не передбачено повторний розгляд ідентичних заяв позивачів щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у разі наявності судового рішення у порядку судового контролю щодо його виконання.

Вказане твердження суду підтверджується наявністю інших способів забезпечення виконання рішення суду та, відповідно до ч. 3 ст. 14 КАС України, видів відповідальності, у разі його не виконання, у тому числі і кримінальна відповідальність.

Оскільки судом у даній справі вже застосовано заходи процесуального контролю відповідно до ст. 383 КАС України шляхом винесення окремої ухвали від 23.10.2020, то повторне клопотання ОСОБА_1 щодо протиправності дій начальника ГУ НП в Рівненській області при виконанні рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 у справі № 460/1190/19 є явно безпідставним, а тому підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 167, 241, 256, 295, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу у справі № 460/1190/20 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 03 грудня 2020 року.

Суддя Д.П. Зозуля