Справа № 444/352/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 444/352/20 пров. № А/857/11192/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Хомича О.Р.,

представника позивача та третьої особи Воляника В.В.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду (головуючий суддя: Потабенко В.А., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту ухвали 20.07.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , фізична особа-підприємець ОСОБА_1 про скасування постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності,

встановив:

ОСОБА_1 , 06.02.2020 звернулася до суду із позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , в якому просила скасувати постанову № 9/29пз/1013-6/79641-16 від 28.12.2016 та постанову № 9/2пз/1013-6/336-17 від 25.01.2017.

Від відповідача 18.03.2020 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке обґрунтоване тим, що позивач звернулась з пропуском шестимісячного строку звернення до суду. Наголосив, що позивач отримала оскаржувані постанови ще у 2017 році, що підтверджується матеріалами адміністративної справи № 813/187/17, копії яких долучені до вказаної справи.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державної архітектурно будівельної інспекції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , фізична особа підприємець ОСОБА_1 , про скасування постанов, залишено без розгляду.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така винесена незаконно та необґрунтовано, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням ст. ст. 9, 44 КАС України. Вказує, що порушено її право на судовий захист. Також зазначає, що нею подано адміністративний позов у строк, визначений ст. 122 КАС України, оскільки лише 02.05.2020 отримала копії оскаржуваних постанов.

Представник позивача та третя особа Воляник В.В. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про його дату, час та місце, що у відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка представника відповідача належним чином повідомленого про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у його відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та третьої особи Воляника В.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 , подана до суду 06.02.2020, є такою, що подана з істотним пропуском шестимісячного строку звернення до суду, оскільки про факт винесення оскаржуваних постанов Департаментом державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області № 9/29пз/1013-6/79641-16 від 28.12.2016 та № 9/2пз/1013-6/336-17 від 25.01.2017 позивачка достеменно знала щонайменше ще 10.01.2017, коли зверталась до Львівського окружного адміністративного суду з першим позовом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, приписами КАС України чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, з дня, коли така особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи розпочинає свій перебіг лише за умови, що остання була реально обізнаною з фактом їх порушення оспорюваним рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).

При цьому очікується, що заявник продемонструє уважне ставлення до дотримання процесуальних вимог національного законодавства, наприклад до строків для подання адміністративного позову (рішення Європейського суду з прав людини від 7 вересня 1999 року у справі «Йодко против Литви» (Jodko v. Lithuania).

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що від Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України, 18.03.2020 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що предметом спору у вказаній справі є, зокрема, скасування постанов № 9/29пз/1013-6/79641-16 від 28.12.2016 та № 9/2пз/1013-6/336-17 від 25.01.2017.

Як видно з матеріалів справи, зокрема копії позовної заяви, поданої до суду ФОП ОСОБА_3 10.01.2017, доповнення до позову та постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2017 у справі №813/187/17 предметом розгляду у вказаній справі були також постанови зазначені вище. При цьому, представник позивача - Філіпович С.Г. був присутній у судових засіданнях, а також при винесенні цього рішення. Вказана вище постанова залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 та постановою Верховного Суду від 23.09.2019.

Тобто, про порушення своїх прав, свобод чи інтересів позивач дізналася ще в січні 2017 року, натомість з позовом звернулася лише 06.02.2020.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Однак, у справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та переслідувати легітимну мету, враховуючи розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Позивач мала усі правові підстави для вчасного звернення до суду з відповідним позовом у розумні строки, будь-яких перешкод для реалізації такого права матеріали справи не містять, як і підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що позивач жодних заперечень щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду чи заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із обґрунтуванням поважності таких причин суду не надала.

Таким чином, ОСОБА_1 подано позовну заяву після закінчення строків, встановлених законодавством, відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення з додержанням норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 444/352/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 03.12.2020