Справа № 640/4046/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ №640/4046/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудактив»
доДержавної податкової служби України Офісу великих платників податків ДПС
провизнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент»;

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбудактив» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України та Офісу великих платників податків ДПС, у якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків ДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.02.2020 № 1449947/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 03.01.2020 № 1, від 05.02.2020 № 1449942/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 08.01.2020 № 2, від 05.02.2020 № 1449943/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 10.01.2020 № 3, від 05.02.2020 № 1449944/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 13.01.2020 № 4, від 05.02.2020 № 1449945/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 14.01.2020 № 5, від 05.02.2020 № 1449946/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 15.01.2020 № 6;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 03.01.2020 № 1 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р., податкову накладну від 08.01.2020 № 2 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р., податкову накладну від 10.01.2020 № 3 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р., податкову накладну від 13.01.2020 № 4 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р., податкову накладну від 14.01.2020 № 5 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р., податкову накладну від 15.01.2020 № 6 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ним складено податкові накладні від 03.01.2020 №1, від 08.01.2020 № 2, від 10.01.2020 № 3, від 13.01.2020 № 4, від 14.01.2020 № 5 та від 15.01.2020 № 6, які за допомогою електронного документообігу направлені до податкового органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. В подальшому, позивач отримав квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних. На виконання вказаних квитанцій контролюючого органу товариство надіслало повідомлення, а також всі первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій.

Разом із тим, рішеннями №1449947/41426331, №1449942/41426331, №1449943/41426331, №1449944/41426331, №1449945/41426331 та №1449946/41426331 від 05.02.2020, позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись із такими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач - Офіс великих платників податків ДПС подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що оскаржувані рішення прийнятті Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідач - Державна податкова служба України не скористалась своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудактив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент», що діє від свого імені та за рахунок активів і в інтересах Пайового венчурного інвестиційного фонду «ІнтергалБудінвест» 28 травня 2018 року укладений інвестиційний договір № 28/05-2018 (далі - Інвестиційний договір).

Предметом Інвестиційного договору є інвестиційна участь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» у будівництві Об`єкту з метою отримання Інвестором після завершення будівництва та прийняття Об`єкту в експлуатацію у власність Об`єктів інвестування.

Об`єктом будівництва відповідно до Інвестиційного договору є реконструкція гуртожитків під багатофункціональний комплекс, розташований за адресою: вулиця Кудряшова, 8-10, Солом`янський район, м. Київ.

Для виконання Інвестиційного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент» на користь позивача перераховані авансові платежі. Позивачем на них сформовані наступні податкові накладні:

від 03.01.2020 № 1 на загальну суму 783 333, 33 (сімсот вісімдесят три тисячі триста тридцять три гривні 33 копійки) гривень, крім того ПДВ - 156 666, 67 (сто п`ятдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість гривень 67 копійок) гривень;

від 08.01.2020 № 2 на загальну суму 340 000,00 (триста сорок тисяч гривень 00 копійок) гривень, крім того ПДВ - 68 000,00 (шістдесят вісім тисяч гривень 00 копійок) гривень;

від 10.01.2020 № 3 на загальну суму 67 000, 00 (шістдесят сім тисяч гривень 00 копійок) гривень, крім того ПДВ - 13 400, 00 (тринадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок) гривень;

від 13.01.2020 № 4 на загальну суму 38 333, 33 (тридцять вісім тисяч триста тридцять три гривні 33 копійки) гривень, крім того ПДВ - 7 666, 67 (сім тисяч шістсот шістдесят шість гривень 67 копійок) гривень;

від 14.01.2020 № 5 на загальну суму 130 833, 33 (сто тридцять тисяч вісімсот тридцять три гривні 33 копійки) гривень, крім того ПДВ - 26 166, 67 (двадцять шість тисяч сто шістдесят шість гривень 67 копійок) гривень;

від 15.01.2020 № 6 на загальну суму 693 333, 33 (шістсот дев`яносто три тисячі триста тридцять три гривні 33 копійки, крім того ПДВ - 138 666, 67 (сто тридцять вісім тисяч шістсот шістдесят шість гривень 67 копійок) гривень;

Отримувач вищезазначених податкових накладних- Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Крістал Ессет Менеджмент».

Номенклатура послуг - «Інвестиційна участь у будівництві об`єкту нерухомості за адресою: по вул. Кудряшова 8-10 ».

Згідно із квитанціями про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідача від 28 січня 2020 року (податкові накладні за січень №1-6), від 03.01.2020, 08.01.2020, 10.01.2020, 13.01.2020, 14.01.2020, 15.01.2020, зазначені податкові накладні прийняті та зупинені Відповідачем відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України у зв`язку із тим, що вони відповідають вимогам пункту 1.6. пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано Позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

На виконання вимог Відповідача, Позивачем 30 січня 2020 року направлено Відповідачу повідомлення №20 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено по вказаним шести податковим накладним. Позивачем до повідомлення долучено наступні додатки: лист- пояснення. Інвестиційний договір, копія договору підряду №11.06/18 від 11.06.2018 (з додатками), копія виписки банку на отриманий аванс, копії зазначених податкових накладних.

Проте, 05 лютого 2020 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №1449947/41426331, №1449942/41426331, №1449943/41426331, №1449944/41426331, №1449945/41426331 та №1449946/41426331 від 05.02.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної за січень № 1 від 03.01.2020, №2 від 08.01.2020, № 3 від 10.01.2020, № 4 від 13.01.2020, № 5 від 14.01.2020 № 6 від 15.01.2020 у зв`язку із ненаданням Позивачем копій, первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Вважаючи наведені рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Так, згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом Реєстр) відбувається в автоматизованому режимі за правилами Порядку ведення єдиного реєстру податкових накладних (затверджено постановою КМУ від 29.12.2010 №1246 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №1246), а також Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість (затверджено постановою КМУ від 16.10.2014 із змінами та доповненнями; далі за текстом - Порядок №569).

Зокрема, пунктом 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).

У зв`язку з чим, суд наголошує на тому, що зупинення реєстрації податкових накладних відбулось на підставі Порядку №117, в той же час, оскаржувані рішення прийнятті 05.02.2020, коли діяв Порядок №1165, проте спірні правовідносини виникли до набрання чинності Порядком №1165, а тому саме оскаржувані рішення винесені в межах та на підставі Порядку №117, який діяв на момент зупинення реєстрації податкових накладних 30 січня 2020 року.

Крім цього, суд зауважує, що представником Офісу великих платників податків ДПС зазначено у відзиві на позовну заяву, що оскаржувані рішення прийняті Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, в той же час, жодного доказу в підтвердження даної інформації останнім до суду не надано.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 Податкового кодексу України).

У відповідності до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок № 1246) податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).

Аналогічні норми містяться і у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно якого реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається зі змісту квитанції до зупинених податкових накладних від 03.01.2020 №1, від 08.01.2020 № 2, від 10.01.2020 № 3, від 13.01.2020 № 4, від 14.01.2020 № 5 та від 15.01.2020 № 6 контролюючим органом було сформовано висновки, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Водночас, у вищевказаній квитанції фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Фактично фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, не вказано у зазначеній квитанції конкретного переліку документів, які, на думку контролюючого органу, необхідно надати.

У свою чергу, відповідно до підпункту 201.16.2. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту (підпункт 201.16.3 пункт 201.16. статті 201 Податкового кодексу України).

Позивачем в порядку, визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, подано повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, до якого на підтвердження реальності здійснення операцій були додані необхідні документи.

Абзацом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (далі - Постанова № 190) передбачено, що комісія Державної фіскальної служби приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з абзацом 2 Постанови №190, підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту «в» підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Суд зауважує, що не зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, комісією фіскального органу, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄДПН або відмову в такій реєстрації прийнято рішення про відмову у реєстрації.

За таких обставин, приймаючи до уваги необґрунтованість оскаржуваних рішень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для його скасування.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні від 03.01.2020 №1, від 08.01.2020 № 2, від 10.01.2020 № 3, від 13.01.2020 № 4, від 14.01.2020 № 5 та від 15.01.2020 № 6 та з урахуванням повноважень відповідачів, наведених вище, суд зазначає таке.

Відповідно до підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: за) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункті 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Суд вважає, що в даному випадку, зобов`язання Державну податкової службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану позивачем податкові накладні від 03.01.2020 №1, від 08.01.2020 № 2, від 10.01.2020 № 3, від 13.01.2020 № 4, від 14.01.2020 № 5 та від 15.01.2020 № 6 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд враховує, що чинним законодавством покладено на комісію ДПС обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, фіскальному органу надано права вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» фіскального органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання ДПС зареєструвати податкові накладні від 03.01.2020 №1, від 08.01.2020 № 2, від 10.01.2020 № 3, від 13.01.2020 № 4, від 14.01.2020 № 5 та від 15.01.2020 № 6 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача за поданим адміністративним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в даному випадку суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, то судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудактив» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Офісу великих платників податків ДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.02.2020 № 1449947/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 03.01.2020 № 1, від 05.02.2020 № 1449942/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 08.01.2020 № 2, від 05.02.2020 № 1449943/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 10.01.2020 № 3, від 05.02.2020 № 1449944/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 13.01.2020 № 4, від 05.02.2020 № 1449945/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 14.01.2020 № 5, від 05.02.2020 № 1449946/41426331 при відмові в реєстрації податкової накладної від 15.01.2020 № 6.

3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 03.01.2020 № 1 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р., податкову накладну від 08.01.2020 № 2 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р., податкову накладну від 10.01.2020 № 3 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р., податкову накладну від 13.01.2020 № 4 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р., податкову накладну від 14.01.2020 № 5 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р., податкову накладну від 15.01.2020 № 6 датою її фактичного надходження - 28.01.2020 р.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудактив» (01021, м. Київ, Печерський узвіз, будинок 13, офіс 23, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 7357,00 грн.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудактив» (01021, м. Київ, Печерський узвіз, будинок 13, офіс 23, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (, адреса: 04119, м. Київ, вулиця Дегтярівська, 11Г) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 7357,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко