Справа № 580/4625/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року справа № 580/4625/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

20 жовтня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ), в якій позивач просить:

1) визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру"

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перевести позивача на пенсію за вислугою років на підставі ст. 86 закону України "Про прокуратуру" та здійснювати в подальшому її виплату у розмірі 90 % від суми його заробітної палати, зазначеної у довідці у прокуратури Черкаської області від 04.09.2019 року № 18-218вих.19 без обмежень граничного розміру;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виплатити позивачу різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 23.09.2020 до моменту здійснення переведення на пенсію за вислугою років на підставі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" .

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно не перевів його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років на підставі ст. 86 закону України "Про прокуратуру" та здійснювати в подальшому її виплату у розмірі 90 % від суми його заробітної палати, зазначеної у довідці у прокуратури Черкаської області від 04.09.2019 року № 18-218вих.19 без обмежень граничного розміру з посиланням на те, що йому необхідно звернутись до Черкаського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) із заявою встановленого зразка, оскільки ним подано заяву про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років до Черкаського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

11.11.2020 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю. Обгрунтовуючи відзив на позовну заяву відповідач зазначив, що заява позивача розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області відповідно до ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» та, як наслідок йому надано відповідь від 06.10.2020 із зазначенням порядку проведення переходу із одного виду пенсії на інший.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

З 01 вересня 2005 року позивач отримував пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-XII.

Пенсію позивачу обчислено в розмірі 90% від заробітної плати відповідно до довідки прокуратури Черкаської області від 11.04.2016 №18/33 вих 16 на виконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2016 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 05.09.2016 у справі №712/5334/16-а.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 10 ААВ №949313 від 30.03.2015, з 27 березня 2015 року ОСОБА_1 , встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності: загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату; безтерміново.

Відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 у справі № 580/3131/19, яке набрало законної сили 24.12.2019, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перевести з 05 вересня 2019 року ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності відповідно до ч. 9 ст. 86 Закону України Про прокуратуру та призначити пенсію у розмірі 60% заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Черкаської області від 04.09.2019 №18-218 вих. 19.

На підставі рішення суду, ОСОБА_1 з 05 вересня 2019 року переведений на пенсію по інвалідності, що обчислена із заробітної плати згідно з довідкою прокуратури Черкаської області від 04.09.2019 № 18/21 вих. 19 і складає 32042,74 грн. (53404,57 грн. х 60%) відповідно Закону України від 13.10.2014 №1697-VII Про прокуратуру.

Відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/203/20 від 06.02.2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснювати з 09.01.2020 виплату ОСОБА_1 пенсії без обмежень її граничного розміру.

23.09.2020 позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області (Черкаського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) подано заяву, в якій він просить перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та здійснювати в подальшому виплату у розмірі 90 % від суми заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Черкаської області від 04.09.2020 №18-218 вих. 19, без обмежень її граничного розміру.

Листом від 06.10.2020 №5625-5969/Р-03/8-2300/20 повідомив позивача про те, що для прийняття рішення про відповідне переведення йому необхідно звернутися до Черкаського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою встановленого зразка.

Вважаючи вказану відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Основного Закону України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Станом на час звернення позивача із заявою про перехід на інший вид пенсії, питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України, а також обмеження щодо виплати та обчислення розміру пенсії, регулюються Законом України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VІІ (далі Закон №1697-VІІ), який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Отже, до спірних правовідносинах підлягають застосуванню норми Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VІІ.

Питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури врегульоване статтею 86 Закону №1697-VII.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону № 1697-VII прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців; з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Згідно з ч. 6 ст. 86 Закону № 1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів, слідчими, на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Відповідно до ч. 11 ст. 86 Закону № 1697-VII прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

Питання права прокурора на переведення з одного виду пенсії на іншу Законом України Про прокуратуру не врегульовано. А отже, підлягають застосуванню загальні правові норми у відносинах пенсійного забезпечення.

Преамбулою Закону України від 09.07.2003 №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058) визначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону №1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсій на інший здійснюється з дня подачі заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсій на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Абзацом 5 пункту 1.7 Порядку визначено, що днем переведенням з одного виду пенсії на інший вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Відповідно до п. 2.8. Порядку поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

При поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший до наявних документів особа може додати:

1) документи про страховий стаж за період роботи до 01 січня 2004 року, який не врахований у пенсійній справі, у тому числі після призначення пенсії. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, відділ персоніфікованого обліку подає довідку із бази даних реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення, а у разі необхідності за формою згідно з додатком 3 до Положення;

2) довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу;

3) документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку на непрацездатних членів сім`ї і надбавку на догляд за ними, визнання заявника одиноким і таким, що потребує сторонньої допомоги, визнання заявника особою з інвалідністю або учасником війни тощо).

Згідно з п. 4.1. Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з п. 4.3. Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Оскільки станом на час звернення до відповідача, позивач має стаж роботи в органах прокуратури більше 10 років, а відтак у позивача наявне право на призначення пенсії відповідно ст. 86 Закону України Про прокуратуру.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 станом на час звернення до відповідача набув стаж роботи в органах прокуратури більше 10 років, а відтак у позивача наявне право на призначення пенсії відповідно до ст.86 Закону України Про прокуратуру.

Також, прокуратурою Черкаської області позивачу видана довідка від 04.09.2019 №18-218 вих19 щодо суми заробітної плати ОСОБА_1 для нарахування пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за вислугою років на підставі ст. 86 закону України "Про прокуратуру" та здійснювати в подальшому її виплату у розмірі 90 % від суми його заробітної палати, зазначеної у довідці у прокуратури Черкаської області від 04.09.2019 № 18-218вих.19.

Щодо виплати пенсії без обмежень граничного розміру, суд зазначає таке.

Абзацом 6 ч. 15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі - Закон №1697-VII) передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Вказана редакція абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України Про прокуратуру викладена внаслідок внесення змін згідно із Законом України від 24.12.2015 № 911-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 01.01.2016.

При цьому, згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668-VI від 08.07.2011 введено в дію нову норму, якою встановлено, що максимальний розмір пенсії, зокрема, призначеної на підставі Закону України Про прокуратуру, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказана норма набула чинності 01.10.2011.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону №3668-VI від 08.07.2011 обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За змістом ст. 21 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 46 Конституції України, до конституційних прав віднесено право на соціальний захист та пенсійне забезпечення громадян України.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. (ч. 1 ст. 58 Конституції України).

Відповідно до ст. 64 Основного Закону конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 в справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі №3-209/2018Г2413/18, 2807/19 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення ч. 20 ст. 86 Закону України Про прокуратуру № 1697-VII, вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян, як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

При цьому, необхідно врахувати висновки, викладені Конституційним Судом України у рішеннях від 08.06.2016 № 4-рп/2016, від 20.12.2016 № 7-рп/2016, відповідно до яких обмеження пенсії максимальним розміром не може застосовуватись до окремих категорій працівників.

Отже, передбачені вищенаведеними нормами законів обмеження пенсій максимальним розміром застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016, в той же час, як вбачається з матеріалів справи, пенсія позивачу вперше призначена ще у вересні 2005 року, з чого вбачається, що пенсія ОСОБА_1 повинна виплачуватись без обмежень її граничного розміру.

Згідно частин 1,2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги суд вважає обгрунтованими та такими що належить задовольнити повністю, а саме визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру", зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) перевести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на пенсію за вислугою років на підставі ст. 86 закону України "Про прокуратуру" та здійснювати в подальшому її виплату у розмірі 90 % від суми його заробітної палати, зазначеної у довідці прокуратури Черкаської області від 04.09.2019 № 18/218вих.19 без обмежень граничного розміру та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, )виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 23.09.2020 до моменту здійснення переведення на пенсію за вислугою років на підставі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру"

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ) перевести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на пенсію за вислугою років на підставі ст. 86 закону України "Про прокуратуру" та здійснювати в подальшому її виплату у розмірі 90 % від суми його заробітної палати, зазначеної у довідці Прокуратури Черкаської області від 04.09.2019 № 18/218вих.19 без обмежень граничного розміру.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, )виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за період з 23.09.2020 до моменту здійснення переведення на пенсію за вислугою років на підставі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" .

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складене 02.12.2020.

Суддя В.П. Тимошенко