Справа № 380/2295/20
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/2295/20 пров. № А/857/11476/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Глушка І.В. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Омеляновської Л.В.;

а також сторін (їх представників):

від позивача Грица Р.В., Яцишин А.В.;

від відповідача - Невелич Ю.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській обл. на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2020р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській обл. про зобов`язання виплатити грошову компенсацію за невикористані відпустки (суддя суду І інстанції: Сакалош В.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 12.08.2020р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

11.03.2020р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому зобов`язати відповідача Головне управління /ГУ/ Національної поліції /НП/ у Львівській обл. виплатити йому грошову компенсацію за невикористані відпустки за період з 2018-2019 рік в порядку та розмірах, що встановлені законодавством України; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. (а.с.1-3).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2020р. заявлений позов задоволено частково; зобов`язано відповідача ГУ НП у Львівській обл. виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні відпустки за 2019 рік в порядку та розмірах, що встановлені законодавством України; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; визначено, що судові витрати розподілу не підлягають (а.с.62-65).

07.09.2020р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) представник адвокат Яцишин А.В., діючий на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. (а.с.67-68).

Згідно додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2020р. заяву представника адвоката Яцишина А.В., діючого на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП у Львівській обл. на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 1000 грн. (а.с.71-72).

Не погодившись із прийнятим додатковим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив відповідач ГУ НП у Львівській обл., який в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до невірного вирішення питання про розподіл судових витрат, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити (а.с.87-89).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у додатках до позовної заяви містяться копія договору про надання правової допомоги № 03/03-20 від 03.03.2020р., графік виконання робіт по договору № 03/03-20 від 03.03.2020р. про надання правової допомоги, акт приймання-передачі від 10.03.2020р. Однак, із наданих документів не вбачається, що адвокатом Яцишиним А.В. надавалися послуги саме в межах судової справи № 380/2295/20.

Таким чином, наведені документи не доводять тої обставини, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають стягненню саме з відповідача в межах розглядуваної адміністративної справи.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

По-перше, за результатами розгляду апеляційної скарги ГУ НП у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2020р. в адміністративній справі № 380/2295/20 вказане рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову апеляційного суду від 01.12.2020р., якою в задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання виплатити грошову компенсацію за невикористані відпустки відмовлено.

За таких обставин та відповідно до вимог ст.139 КАС України понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи, не підлягають відшкодуванню.

По-друге, в суду першої інстанції були відсутніми правові підстави для розгляду заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, згідно 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Звідси, відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Порядок вирішення питання щодо розподілу судових витрат визначений статтею 143 КАС України. Згідно ч.1 цієї статті суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Як слідує із змісту рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.08.2020р. судом на виконання приписів ст.139 КАС України висвітлений порядок розподілу судових витрат між учасниками справи.

Зокрема, в мотивувальній частині рішення суду зазначено про те, що заява до відповідача оформлена представником до матеріалів справи не долучена. Щодо часу, витраченого адвокатом на виконання інших зобов`язань, суд прийняв до уваги те, що спірні правовідносини за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке їх регулює, підлягає вирішенню на основі типового застосування норм матеріального права, що, на переконання суду, свідчить про те, що витрати, заявлені позивачем, не є достатньо обґрунтованими та співмірними до позовних вимог.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи обсяг наданих доказів та їх достатність з огляду на вимоги КАС України, а також спосіб, який обрано судом для захисту порушених прав позивача, суд не вбачав підстав для відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката.

З урахуванням наведеного, оскільки рішенням суду було вирішено питання про розподіл судових витрат, тому правові підстави для повторного перегляду цього питання та винесення додаткового рішення, яке суперечить рішенню суду в цій частині, були відсутніми.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що у задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення стосовно стягнення судових витрат (понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката), слід відмовити, із вищевикладених підстав.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню) та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного винесення додаткового судового рішення та стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, через що додаткове рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з вищевикладених мотивів.

Оскільки вимоги апелянта сформульовані в інший спосіб, ніж передбачені нормами ст.317 КАС України повноваження апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській обл. задовольнити частково.

Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.08.2020р. в адміністративній справі № 380/2295/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді І. В. Глушко
С. М. Кузьмич
Дата складення повного тексту судового рішення: 02.12.2020р.