Справа № 569/13645/20
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Гордійчук І.О.

секретаря судового засідання Трохимчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в м.Київ ДПП старшого сержанта поліції Мойсеєнко Сергія Олександровича та Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2989152 від 16.08.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №2989152 від 16.08.2020 року та закриття провадження.

В обґрунтуванні позову зазначає, що твердження інспектора поліції про порушення позивачем правил дорожнього руху не відповідає дійсності, належними доказами не підтверджено. Зокрема позивач зазначив, що при розгляді справи не було з`ясовано і доведено обставини, які б свідчили, про порушення правил дорожнього руху, інспектор зробив помилковий висновок, розворот було здійснено на ділянці дороги де відсутній знак 3.24 «Розворот заборонено», відстань від інспектора до місця розвороту була значною, близько 300 м., відповідно останній не міг точно зорієнтуватися щодо місця розвороту і розміщення відповідного знаку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2020 р. справу передано на розгляд судді ОСОБА_2 на підставі розпорядження керівника апарату суду №464 від 01.10.2020 р.

Ухвалою суду від 02.10.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено судове засідання з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву від 30.11.2020 р. про розгляд справи за його відсутності. Підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Поліцейський 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в м.Київ ДПП старший сержанта поліції Мойсеєнко С.О. та представник Департаменту патрульної поліції України у судове засідання не з`явилися. Про час місце та дату судового засідання були повідомлені належним чином, завчасно, у встановлені законом строки відзиву чи заперечень до суду не подали.

За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідачів, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що старшим сержантом поліції 3 батальйону 4 роти Мойсеєнко С.О. Управління патрульної поліції в м.Києві, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ №2989152 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 255 грн. за правопорушення передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Мотивуючи тим, що 16.08.2020 р. в м.Київ, по вул.Набережно-Хрещатицька43, водій керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожнього знаку 3.24 та здійснив розворот, чим порушив п.8.4.в , порушення вимог дорожніх знаків, ПДР України.

Відповідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(надалі Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно дорожній знак 3.24 ПДР України, визначає, що забороняється розворот транспортних засобів. Пунктор 8.4.в ПДР визначено, що даний знак відноситься до групи знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, серед іншого, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, і відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Позивачем при зверненні до суду також заявлено вимогу про визнання незаконними дій посадової особи, однак ч.3 ст.286 КАС України передбачено наслідки розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на поліцію завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст.30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що поліцейський Управління патрульної поліції діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відсутні докази того, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв в непередбачений законом спосіб, відсутні підстави вважати незаконними його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності,а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що в даному випадку, з огляду на положення ст. 286 КАС України, належним та ефективним способом захисту прав позивача є скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами ч. 1 ст. 143 КАС України визначено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішення, постанові або ухвалі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в м.Київ ДПП старшого сержанта поліції Мойсеєнко Сергія Олександровича та Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2989152 від 16.08.2020 року - задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення Серії ЕАМ №2989152 від 16.08.2020 року винесену інспектором 3 батальйону 4 роти старшим сержантом поліції Управління патрульної поліції в м.Київ Мойсеєнко Сергієм Олександровичем, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП - скасувати. Закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані за сплатою судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач поліцейський старший сержант поліції 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції Мойсеєнко Сергій Олександрович, робоча адреса 03151 м.Київ, вул..Народного Ополчення 9.

Відповідач Департамент патрульної поліції Національної поліції України місцезнаходження 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя І.О.Гордійчук