Справа № 380/721/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/721/20 пров. № А/857/13290/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Хомича О.Р.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Золочівводоканал» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року з питань розстрочення виконання судового рішення (головуючий суддя: Кедик М.В., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту ухвали 21.09.2020) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Міського комунального підприємства «Золочівводоканал» про стягнення коштів,

встановив:

Міське комунальне підприємство «Золочівводоканал», 11.08.2020 звернулося до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 380/721/20 шляхом оплати заборгованості рівними частинами по 102 762,87 грн щомісяця протягом року.

Обґрунтовуючи цю заяву, покликається на те, що відповідно до балансу та звіту про фінансові результати станом на 30.06.2020 підприємство є збитковим, збиток лише за перший квартал 2020 року становить 1863 тис. грн. Вказує, що заборгованість по сплаті ПДВ виникла через постійну невідповідність діючих тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення для населення їх фактичній собівартості (зростанням складових тарифу - цін на електроенергію, матеріали, підвищенням мінімальної заробітної плати, тощо) та досить громіздкою процедурою затвердження тарифів.

Держава не виконала свого зобов`язання по реалізації прямої норми Закону України № 626 Про внесення змін до деяких законів України у сфері комунальних послуг щодо відшкодування в повному обсязі різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла до 1 січня 2016 року, та п. 23 ст. 14, ст. 31 Закону України Про державний бюджет на 2017 рік щодо фінансування різниці в тарифах.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено повністю.

Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився заявник та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає її необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно та неправильно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, заявник посилається на аналогічні підстави викладені в заяві про розстрочення виконання рішення. При цьому, звертає увагу на те, шо підприємство визнало борг та добровільно почало виконувати судове рішення, сплачуючи кошти, що свідчить про намір виконати рішення суду. Станом на 01.09.2020 вже сплачено 43 % боргу, а тому вважає, що розстрочення виконання рішення не призводить до невиконання такого, а навпаки створює умови для його добровільного виконання боржником з урахуванням його реального майнового стану.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 позов задоволено повністю; стягнуто з міського комунального підприємства Золочівводоканал (вул. Валова, 1, м. Золочів, Львівська область, 80700, ) до бюджету кошти в розмірі 1 233 154 (один мільйон двісті тридцять три тисячі сто п`ятдесят чотири) грн 49 копійок, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Вказане рішення набрало законної сили 07.08.2020.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником не надано до заяви про розстрочення виконання судового рішення належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду чи суттєве ускладнення його виконання.

З цими висновками суду першої інстанції, не погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Заява про розстрочення виконання судового рішення обґрунтована тим, що на момент звернення до суду з даною заявою у підприємства складне матеріальне становище, яке позбавляє його можливості погасити в повному обсязі податковий борг у встановлені строки.

На підтвердження вказаних доводів заявником до заяви додано копії документів, які підтверджують складне матеріальне становище заявника, а саме баланс (фінансовий звіт) на 30 червня 2020 року та звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за I півріччя 2020 року.

Також, надано протокол № 9 ВКГ/05 з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах та договори про організацію взаєморозрахунків (а.с. 206-217).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відстрочення у розмінні вище вказаної норми є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяви щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяви про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суд повинен враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що відповідач не оскаржував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.06.2020, на підставі якого з нього підлягає до стягнення 1 233 154 (один мільйон двісті тридцять три тисячі сто п`ятдесят чотири) грн 49 копійок.

Натомість відповідач визнав податковий борг і добровільно під час розгляду справи в суді першої інстанції частково його погасив. За таких обставин відстрочення виконання не призводить до невиконання рішення, а навпаки - створює умови для його добровільного виконання боржником, з урахуванням реального майнового стану боржника.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не надав банківську довідку про відсутність на рахунках коштів. Проте її відсутність не впливає на висновки суду апеляційної інстанції, оскільки реальний майновий стан та платоспроможність боржника у повній мірі доведено балансом та звітом про фінансову діяльність (а.с. 206-207).

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 січня 2020 року у справі №819/150/17.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Суд першої інстанції не взяв до уваги вище наведеного та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 243, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 378 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Золочівводоканал» задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року з питань розстрочення виконання судового рішення у справі № 380/721/20 скасувати.

Заяву Міського комунального підприємства «Золочівводоканал» про розстрочення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 380/721/20 шляхом сплати заборгованості (1233154,49 грн) рівними частинами щомісяця в сумі 102762,87 протягом одного року з дня ухвалення цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 03.12.2020