Справа № 824/463/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/463/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дембіцький П.Д.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

03 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року (прийняте у м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

позивач 26.04.2019 звернувся із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просив: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій (Список № 2), за період з 01.07.2018 по 31.03.2019 в сумі 82025,87 грн.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 позов задоволено повністю: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій (Список № 2), за період з 01.07.2018 по 31.03.2019 в сумі 82025,87 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що тривале не врегулювання законодавцем порядку відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, та зокрема, збільшення пенсійного віку призводить до порушення прав відповідача, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат пов`язаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій у розмірі 82025,87 грн., за період з 01.07.2018 по 31.03.2019 є безпідставними.

Крім того, жодним чином не підтверджується фактична виплата пенсії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Так, ОСОБА_2 з квітня 2019 року переведена на інший вид пенсії за віком на пільгових умовах по втраті годувальника, а тому не здійснюється відшкодування витрат на виплату та доставку пенсії.

За рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду по справі № 824/2542/14-а, встановлено, що стягнення пенсії ОСОБА_1 з вересня 2014 є неправомірним.

ОСОБА_3 протягом спірного періоду зменшено розмір пільгової пенсії та фактично було виплачено 5823,58 грн., тобто на 3593, 57 грн. менше.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення. Щодо підтвердження факту виплати пенсії громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то позивачем було подано до суду першої інстанції узагальнену інформацію про нараховані та виплачені суми пільгових пенсій щодо кожного пенсіонера окремо. Дані документи знаходяться в матеріалах справи, склад витрат та факт їх понесення прийнято та належним чином досліджено судом першої інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 відкрито апеляційне провадження у справі та ухвалою від 30.04.2020 призначено розгляд справи на 20.05.2020.

14.05.2020 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час у зв`язку із запровадженням карантину по всій території України.

Враховуючи положення ст. 30 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення", ст. 11 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", п. 2 ч. 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 N 530-IX, керуючись постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 №211 та рекомендації Ради суддів України від 16.03.2020 №9рс-186/20 про запровадження особливого режиму роботи судів на період проведення карантинних заходів, з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів дійшла висновку про відкладення розгляду справи на 07.10.2020.

Вказане клопотання представника позивача задоволено та розгляд адміністративної справи відкладено на 23.09.2020.

23 вересня 2020 року в судовому засіданні представники відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги та просили суд апеляційної скарги її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Представники позивача заперечили проти апеляційної скарги позивача та просили її залишити без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін.

Разом з тим 23.09.2020 в судовому засіданні протокольною ухвалою зобов`язано провести звірку періодів та точної суми заборгованості відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій та оголошено перерву до 07.10.2020.

06 жовтня 2020 року представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 07.10.2020 та надання додаткового часу для здійснення взаємозвірки з органами ПФУ, оскільки у наданий судом строк відповідач не в змозі здійснити взаємозвірку та скласти акт. Крім того, 07.10.2020 клопотання про відкладення розгляду справи також надійшло від представника позивача.

Судом апеляційної інстанції клопотання задоволено та розгляд адміністративної справи відкладено на 28.10.2020.

27 жовтня 2020 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки при звірці розрахунків наданих ГУ ПФ України в Чернівецькій області виявлені розбіжності, які потребують детального опрацювання.

28 жовтня 2020 року в судовому засіданні за участі представників позивача протокольною ухвалою відкладено розгляд справи на 11.11.2020.

10 листопада 2020 року представником позивача надано копію уточненого акту звірки. Водночас, таку ж копію разом з письмовими поясненнями 11.11.2020 до суду надано і представником відповідача.

В судовому засіданні 11.11.2020 судом розглянуто копію уточненого акту звірки та заслухано пояснення представників сторін щодо цього акту.

Так, представниками позивача в судовому засіданні надано пояснення щодо акту звірки та зазначено, що за даними ГУ ПФУ в Чернівецькій області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій (Список № 2), за період з 01.07.2018 по 31.03.2019 становить 82025,87 грн.

Водночас за даними відповідача за період з 01.07.2018 по 31.03.2019 за відповідачем рахується переплата відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій у сумі + 96, 48 грн.

Для надання до суду належно підписаного оригіналу акту звірки та для надання письмових пояснень представниками ГУ ПФУ в Чернівецькій області в судовому засіданні оголошено перерву, та розгляд справи відкладено на 25.11.2020.

23 листопада 2020 року представником позивача надіслано на адресу суду додаткові пояснення в яких зазначено, що сума боргу підприємства за період з 01.07.2018 по 31.03.2019 становить 82025,87 грн. Факт щомісячної сплати пенсійних виплат особам підтверджено довідками, наданими позивачем та наявними в матеріалах справи.

25 листопада 2020 року до суду надійшли додаткові пояснення від відповідача по акту звірки та клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

У відповідача працювали наймані працівники ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , дата призначення пенсії 04.11.2013 року), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата призначення пенсії 01.08.2011 року), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата призначення пенсії - 25.05.2009 року), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата призначення пенсії 14.11.2017 року), які мали всі необхідні підстави для призначення їм пільгової пенсії відповідно до "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до узагальненої інформації про нараховані та виплачені суми пільгових пенсій пенсіонеру ОСОБА_2 виплачено за період з квітня 2016 року по січень 2019 року пенсію в розмірі 52752,76 грн.

Відповідно до узагальненої інформації про нараховані та виплачені суми пільгових пенсій пенсіонеру ОСОБА_3 виплачено за період з липня 2018 року по березень 2019 року пенсію в розмірі 13163,00 грн.

Згідно узагальненої інформації про нараховані та виплачені суми пільгових пенсій пенсіонеру ОСОБА_4 виплачено за період з липня 2018 року по березень 2019 року пенсію в розмірі 13298,65 грн.

Згідно узагальненої інформації про нараховані та виплачені суми пільгових пенсій пенсіонеру ОСОБА_1 виплачено за період з квітня 2015 року по 16 серпня 2016 року пенсію в розмірі 22250,24 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем суми заборгованості за період з 01.07.2018 по 31.03.2019 в сумі 82025,87 грн. по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 400/97-ВР в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону № 1788-XII та картки особового рахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджують наявну за відповідачем заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з 01.07.2018 по 31.03.2019 в сумі 82025,87 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

За змістом статей 1 та 2 Закону №400/97-ВР суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників сплачують збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

За рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та відповідно до статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та після цієї дати відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону.

Процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, визначена в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція № 21-1).

Пунктом 6.1. Інструкції № 21-1 передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону 1058-IV.

Згідно пп. 6.4 та 6.5 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Водночас підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Відповідно до п. 6.7 Інструкції № 21-1 суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Таким чином, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку статті 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству.

Окрім цього, законодавство зобов`язує органи Пенсійного фонду повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання підприємству розрахунку.

Згідно з матеріалів справи відповідач будучи платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не виконує свої зобов`язання в частині відшкодування витрат пов`язаних з доставкою і виплатою пенсій за віком призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому на виконання вимог пункту 6.4 Інструкції №21-2 позивачем на адресу відповідача направлялись відповідні розрахунки за період з 01.07.2018 по 31.03.2019 в сумі 82025,87 грн.

Сума заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.07.2018 по 31.03.2019 в сумі 82025,87 грн.

Суми нарахованої та виплаченої пільгової пенсії також підтверджується узагальненою інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Крім того, щодо незгоди відповідача щодо визначеної позивачем у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій суми в розмірі 82025,87 грн., то апеляційний суд зазначає таке.

Так, під час розгляду справи в судовому засіданні протокольною ухвалою зобов`язано провести звірку періодів та точної суми заборгованості відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пільгових пенсій.

За результатами звірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області складено уточнений акт звірки № 44 від 26.10.2020 про відшкодування пільгових пенсій (Список № 2) між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД". Відповідно до зазначено акту за даними ГУ ПФУ в Чернівецькій області станом на 31.03.2020 за ТОВ виробничо-комерційна фірма "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" рахується борг в сумі 82025,87 грн. Водночас, за даними підприємства за відповідачем рахується переплата у сумі 96,48 грн.

Однак, згідно наданих відповідачем платіжних доручень відповідачем сплачено загальну суму боргу по відшкодуванню пільгових пенсій по декількох особах, та відсутня інформація щодо підтвердження сплачених сум по конкретних особах (зокрема по ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), сплачені відповідачем суми зараховувались в рахунок загальної заборгованості ТОВ виробничо-комерційна фірма "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" до ГУ ПФУ в Чернівецькій області.

При цьому спірні відносини виникли у зв`язку з донарахуванням сум боргу по особам, що досягли 55-річного віку, що й відображено у акті звірки.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що незгода апелянта з направленими на його адресу розрахунками до уваги судом не приймаються, оскільки розрахунки органів Управління Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженими з моменту їх отримання відповідачем і обов`язковими для виконання.

Отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", не надавши на них до управління заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив їх.

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.11.2019 у справі № 60/3113/18, від 20.12.2019 у справі № 812/1922/17, та від 13.05.2020 у справі №812/957/17.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо відсутності оцінки судом першої інстанції посилань на досягнення пенсійного віку працівниками, колегія суддів зазначає таке.

Станом на дату призначення пільгових пенсій ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР діяв у наступній редакції: "Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідно до якої жінки мають право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

З 28.04.2013 (призначення пенсій ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) абзац 4 пункту 1 статті 2 Закону №400/97-ВР діє в новій редакції, відповідно до якої, для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Законом №3668-VІ (чинний з 01.10.2011) внесені зміни до статті 26 Закону №1058-IV, а саме - збільшено пенсійний вік до 60 років та запроваджено поетапне підвищення пенсійного віку для жінок 1961 року народження і старших.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що кінцевою датою відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій колишнім працівникам-жінкам, є момент досягнення ними пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону №1058-ІV зі змінами, чинними з 01.10.2011.

Отже, оскільки обов`язок відшкодування суб`єктом господарювання сплачених відповідачем пільгових пенсій у часі прив`язаний законодавством до досягнення особою загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, суб`єкти господарювання мають відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій до досягнення пенсіонерами пенсійного віку з урахуванням приписів вказаної статті.

Таким чином, особа, яка раніше набула право на пенсію на пільгових умовах (зі зниженням пенсійного віку) й надалі продовжує її отримувати, а обов`язком підприємства є й надалі відшкодовувати Пенсійному фонду пов`язані з цим витрати. Умовою для припинення такого обов`язку закон встановив досягнення особою віку, з якого пенсія призначається на загальних підставах (відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV). Незалежно від правового регулювання, яке існувало станом на дату набуття особою права на пільгову пенсію, її пенсійний вік (для призначення пенсії на загальних підставах) визначатиметься лише у відповідності з положеннями чинного законодавства, яке регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення і загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № 809/989/14, від 18.06.2020 у справі № 805/4481/17-а та у справі № 808/636/16 та від 16.07.2020 у справі № 809/660/17.

Враховуючи, що суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених на пільгових умовах до ГУ ПФУ в Чернівецькій області у розмірі 82025,87 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості не надано, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанцій про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Чернівецький деревообробний комбінат ЛТД" залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.