Справа № 600/610/20-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/610/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк О.П.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

02 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року (ухвалене в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій протиправними,

В С Т А Н О В И В :
в травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не звернення до апарату Ради національної безпеки і оборони України за довідкою про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не включення надбавок за високі досягнення в праці, за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації та премія, а також щодо неврахування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року по адміністративній справі №2а-966/09 та постанови Окружного адміністративного суду м. Києва №11/83 від 30 листопада 2007 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2008 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної йому, ОСОБА_1 , з 86% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії та щодо неврахування посади, з якої проводиться перерахунок пенсії, а також щодо неврахування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року по адміністративній справі №2а-966/09 та постанови Окружного адміністративного суду м. Києва №11/83 від 30 листопада 2007 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2008 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 01 березня 2020 року перерахунок та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсію відповідно до довідки апарату Ради національної безпеки і оборони України та з урахуванням 86% грошового забезпечення.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

20 жовтня 2020 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає вимоги апеляційної скарги обґрунтованими та просить суд їх задовольнити.

23 жовтня 2020 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28 жовтня 2020 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзивів, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 29 серпня 2002 №488 позивач був звільнений з військової служби у запас за пунктом 67, підпункт «б» (за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 07 листопада 2001 року №1053/2001.

Згідно з розрахунком на пенсію за вислугу років, проведеного ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 30 вересня 2002 року, позивачу призначено пенсію за вислугу років (32 роки) у розмірі 85% грошового утримання. Вказане також підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 04 жовтня 2002 року.

При проведенні перерахунку надбавок з 01 січня 2006 року основний розмір пенсії позивача становить 86% грошового забезпечення з урахуванням таких складових: посадовий оклад у розмірі 320 грн; оклад за військове звання у розмірі 140 грн; процентна надбавка за вислугу років 40% у розмірі 184,00 грн; грошове забезпечення збільшено на 100% - 644,00 грн; робота з таємними виробами, носіями, документами 20% - 64,00; ОУС офіцерам МО - 50% ; ОУС офіцерам МО - 60%; ОУС офіцерам МО - 30%; за безперервну службу 90%; премія 33,3%.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку пенсійного забезпечення у зв`язку зі зміною одного з видів грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців та зобов`язання ГУ ПФУ у м. Києві провести перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2007 року у справі №11/83, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 вид. Гагарінським РВ УМВС України у м. Севастополі 23.04.1996 р., ід. код НОМЕР_3 ) у зв`язку зі зміною одного з видів грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києва провести перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 вид. Гагарінським РВ УМВС України у м. Севастополі 23.04.1996 р., ід. код НОМЕР_3 ) пенсії за вислугою років у зв`язку зі зміною одного з видів грошового забезпечення (посадового окладу) відповідної категорії військовослужбовців та врахувати при перерахунку пенсії посадовий оклад керівника апарату управління Ради національної безпеки і оборони України в розмірі 2080 грн., згідно довідки апарату Ради національної безпеки і оборони України від 20.10.2006 року №229 та провести на користь ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_2 вид. Гагарінським РВ УМВС України у м. Севастополі 23.04.1996 р., ід. код НОМЕР_3 ) виплату різниці у пенсійному забезпеченні, пов`язану з перерахунком пенсії за минулі 12 місяців.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2008 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 листопада 2007 року залишено без змін.

Крім цього, ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій щодо перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії, в якому не погоджується з перерахунком пенсії, який, на виконання рішень судів, провело ГУ ПФУ у м. Києві, оскільки ними невірно були використані дані з Довідки апарату Ради національної безпеки і оборони України від 20 жовтня 2006 року №229, на яку посилалися суди у вказаних рішеннях, а також при перерахунку відповідач порушив вимоги рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2004 року в справі №2-12165/04 відповідно до якого пенсія позивачу нараховується, як військовому пенсіонеру та проігнорував положення Рішення Конституційного суду України від 14 червня 2007 року, застосувавши обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року у справі №2а-966/09 визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві що пов`язані з перерахунком пенсії ОСОБА_1 , згідно яких, всупереч постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 листопада 2007 року в справі №11/83, враховані, крім посадового окладу в розмірі 2080 грн, всі інші види грошового забезпечення вказані в Довідці апарату Ради національної безпеки і оборони України від 20 жовтня 2006 року №229, а також дії пов`язані з невиконанням рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2004 року в справі №2-12165/04 та положень Рішення Конституційного суду України від 14 червня 2007 року №3-рп/2007 (Справа №1-12/2007). Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 30листопада 2007 року в справі №11/83, врахувавши при перерахунку тільки посадовий оклад в розмірі 2080 грн, не враховуючи всі інші види грошового забезпечення вказані в Довідці апарату Ради національної безпеки і оборони України від 20 жовтня 2006 року №229, а також відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2004 року в справі №2-12165/04 нарахувавши йому пенсію як військовому пенсіонеру з урахуванням всіх виплат вказаних в цьому рішенні, а також без застосування обмежень максимального розміру пенсії відповідно до положень зазначених у Рішенні Конституційного суду України від 14 червня 2007 року №3-рп/2007 (Справа №1-12/2007).

Згідно з довідкою апарату Ради національної безпеки і оборони України №41 від 09 березня 2016 року про розмір грошового забезпеченні для перерахунку пенсії, виданої ОСОБА_1 , розмір його грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 грудня 2015 року, за посадою керівника управління становить 20518,43 грн, у тому числі: посадовий оклад 4229,00 грн; оклад за військовим званням (генерал-майор (контр-адмірал) 140,00 грн; надбавка за вислугу років (40% від посадового окладу і окладу за військовим званням) 1747,60 грн; надбавка за високі досягнення в праці 85,6% від посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років) 5235,81 грн; надбавка за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації (20% від посадового окладу) 845,80 грн; премія (190,4377% від посадового окладу та окладу за військове звання; відсоток розрахунковий) 8320,22 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у квітні 2018 року сформовано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, за посадою: керівник управління апарату РНБОУ (відрядження) становить: посадовий оклад 3440,00 грн; оклад за військовим званням (контр-адмірал) 1500,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 2495,00 грн. Всього: 7485,00 грн.

З урахуванням зазначеної довідки, згідно з протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за пенсійною справою ФА (Міноборони) від 30 січня 2020 року позивачу проведено перерахунок пенсії, внаслідок якого основний її розмір склав 70% грошового забезпечення.

Відповідно до атестата Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 05 лютого 2020 року №205 позивача знято з обліку у зв`язку зі зміною місця проживання. Починаючи з 01 березня 2020 року позивача також знято з обліку у Міноборони. Пенсійну справу направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. Відомство: Міноборони Чернівецький МВК.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 26 лютого 2020 року №314/269/Ш-02/8-2400/20 позивача повідомлено, що з урахуванням положень частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року згідно з рішенням Уряду від 21 лютого 2018 року позивачу встановлено доплату до попереднього розміру пенсії, яка виплачується станом на час розгляду справи.

Крім того, з 01 березня 2020 року на підставі заяви позивачу проведено перерахунок надбавки до пенсії за особливі заслуги перед Україною, збільшивши відсоток її обчислення від розміру прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, з 20 до 23.

Отже, розмір пенсії з 01 березня 2020 року складає 14739,64 грн, у тому числі:

- 5239,50 грн - основний розмір пенсії (70% від суми грошового забезпечення 7485,00 грн відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у редакції, чинній з 01 травня 2014 року);

- 9123,40 грн - доплата до раніше призначеного розміру пенсії відповідно до рішення Уряду від 21 лютого 2018 року №103;

- 376,74 грн - надбавка до пенсії за особливі заслуги відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (23% від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, 1638,00 грн).

Водночас 21 лютого 2020 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла уточнена довідка про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, видана на ім`я ОСОБА_1 . Однак провести перерахунок на підставі даної довідки немає можливості, оскільки рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року (набрало законної сили 05 березня 2019 року) окремі положення постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, зокрема пункти 1 та 2, визнано нечинними.

Згідно протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за пенсійною справою ХЖ (Міноборони) від 01 березня 2020 року судом встановлено, що складовими грошового забезпечення для обчислення пенсії позивачу є: посадовий оклад 3440,00 грн; оклад за військовим званням (контр-адмірал) 1500,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 2495,00 грн. Всього: 7485,00 грн. Основний розмір пенсії позивача склав 70% грошового забезпечення.

13 березня 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом №2400-0215-8/8247 повідомило позивача про те, що згідно з вимогами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії до органу Пенсійного фонду України, подаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби. Отже, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії, виданій на ім`я позивача Київським міським військовим комісаріатом, Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» з 01 січня 2018 року. У результаті проведеного перерахунку встановлено доплату до попереднього розміру пенсії, обчисленого на виконання рішення суду виходячи із грошового забезпечення відповідно до довідки від 09 березня 2016 року №41.

Враховуючи дії відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки позивач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 лише щодо висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пунктів 7 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач не погоджується із діями двох суб`єктів владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - у відносинах щодо обчислення та здійснення йому пенсійних виплат.

Так, вимогами, пред`явленими до ІНФОРМАЦІЯ_1 , є визнання його дій протиправними щодо не звернення до апарату Ради національної безпеки і оборони України за довідкою про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 , не включення надбавок за високі досягнення в праці, за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації та премія, а також щодо неврахування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року по адміністративній справі №2а-966/09 та постанови Окружного адміністративного суду м. Києва №11/83 від 30 листопада 2007 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2008 року.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно правомірності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Суд зауважує, що докази - це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, в порушення вищевказаних норм ІНФОРМАЦІЯ_5 не доведено підстав та не надано ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції доказів щодо звернення до апарату Ради національної безпеки і оборони України за довідкою про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 , включення надбавок за високі досягнення в праці, за роботу з таємними документами залежно від ступеня таємності інформації та премія, а також щодо врахування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2009 року по адміністративній справі №2а-966/09 та постанови Окружного адміністративного суду м. Києва №11/83 від 30 листопада 2007 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2008 року, що свідчить про протиправність дій Чернівецького обласного військового комісаріату.

Стосовно правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років призначеної позивачу, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу пенсія призначена відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262 ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі Закон №2262-ХІІ).

Згідно пункту а частини першої статті 13 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент призначення пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої зазначеної статті загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно обставин справи, пенсія позивачу призначена та виплачувалась у розмірі 86% від суми грошового забезпечення за вислугу 32 роки служби.

Згодом Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII від 27 березня 2014 року, який набув чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09 квітня 1992 року.

Відповідно до статті 13 Закону №2262-XII (у редакції Закону №1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону №2262 -XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

21 лютого 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших категоріям осіб" (далі - постанова №103), якою передбачено проведення перерахунку та здійснення виплати перерахованих сум пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.

Пунктом 1 постанови №103 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., N 77, ст. 2374).

Згідно пункту 2 постанови №103 виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р.

Колегія суддів звертає увагу, що на момент призначення позивачу пенсії відповідно до положень Закону №2262-XII діяла редакція Закону згідно якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону №2262-XII, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Водночас, на час здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача, діяла вже інша редакція Закону №2262-XII, а саме редакція Закону №2262-XII від 03 квітня 2018 року, згідно якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону №2262-XII, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, відповідачем при проведенні перерахунку пенсії застосована норма Закону №1166-VІІ, відповідно до якого максимальний відсоток розрахунку пенсії за вислугу років обчислений відповідно до статті 13 Закону №2262 ХІІ, згідно якої він не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому варто зазначити, що зміни, що відбулись в законодавстві, стосуються саме призначення, а не перерахунку пенсії.

Стаття 13 Закону №2262 ХІІ врегульовує порядок призначення пенсій, а не її перерахунок. Слова призначення та перерахунок не є тотожними і відповідно носять різний зміст. Зокрема, під призначенням в Законі №2262 ХІІ необхідно розуміти первинні дії органів Пенсійного фонду України щодо соціально-фінансового забезпечення особи, яка вийшла на пенсію, тоді як, під перерахунком необхідно розуміти вторинні дії органів Пенсійного фонду України щодо поліпшення соціально-фінансового забезпечення особи. Призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення.

Підстави, умови і порядок перерахунку пенсії визначено статтею 63 Закону №2262 XII.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що в даному випадку повинен здійснюватися саме перерахунок пенсії, і тому розмір пенсії повинен розраховуватись відповідно до законодавства чинного на момент її призначення, тобто в розмірі 86% від суми грошового забезпечення позивача.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при перерахунку пенсії військовослужбовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №1166-VII зміни до статті 13 Закону №2262-XII щодо обмеження максимального розміру пенсії до 70% стосувалися порядку призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Відтак, доводи апелянта про обґрунтованість оскаржуваних дій є безпідставні.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій адміністративній справі №240/5401/18, що набрала законної сили 16 жовтня 2019 року, які суд враховує в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Курко О. П.