Справа № 720/426/19
Суддя: Оленчук І. В.
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/426/19
Провадження № 2-а/720/8/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука І.В.,

при секретарі Єфтемій М.І.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта ВДБР УПП у Чернівецькій області Грицюк Івана Миколайовича та Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною про визнання протиправною та скасування постанови до відповідачів старшого лейтенанта ВДБР УПП у Чернівецькій області Грицюк І.М. та УПП у Чернівецькій області, посилаючись на те, що 14.02.2019 року на його адрес було отримано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 408569 від 12.02.2019 року.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те що, 12.02.2019 року, о 08:43 год. - місце скоєння правопорушення автодорога М-19 км. 500+400 Виконроб філії «Чернівецька ДЕД» ОСОБА_1 порушив правила, норми, стандарти щодо забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, а саме на а/д М-19 км. 500+400 ямковість, вибоїни, аварійна ділянка дороги, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Позивач з винесеною постановою відносно нього не погоджується, зазначає що він не є суб`єктом адміністративної відповідальності відповідно до приписів ЗУ «Про дорожній рух» та ЗУ «Про автомобільні дороги».

На основі викладеного, просить суд визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення бепеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 408569 від 12.02.2019 року відносно ОСОБА_1 , а провадження закрити, в зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився хоча належним чином був повідомлений про дату місце та час розгляду справи про що наявне підтвердження в матеріалах справи, разом з тим надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує. Просить їх задовольнити та провести розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи, разом з тим надав відзив відповідно до якого не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії НК № 408569 від 12.02.2019 року, що була винесена старшим лейтенантом ВДБР УПП у Чернівецькій області - Грицюк І.М., позивача - ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн.

Як зазначено в постанові, 12.02.2019 року, о 08:43 год. - місце скоєння правопорушення автодорога М-19 км. 500+400 Виконроб філії «Чернівецька ДЕД» ОСОБА_1 порушив правила, норми, стандарти щодо забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, а саме на а/д М-19 км. 500+400 ямковість, вибоїни, аварійна ділянка дороги, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

За ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною ч. 1 ст. 283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мереж є компетенцією поліції (посадової особи поліції).

Частиною 1 ст. 140 КУпАП передбачено, що за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В постанові зазначено що, 12.02.2019 року, о 08:43 год. - місце скоєння правопорушення автодорога М-19 км. 500+400 Виконроб філії «Чернівецька ДЕД» ОСОБА_1 порушив правила, норми, стандарти щодо забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, а саме на а/д М-19 км. 500+400 ямковість, вибоїни, аварійна ділянка дороги, однак в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було вказано жодного посилання на норму (пункт) правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього ружу при утриманні шляхів, яка порушена. Відсутні в ній і відомості про те, що їх дотримання входить в коло службових обов`язків саме позивача.

При цьому, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано жодних доказів на підтвердження власної позиції. Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про автомобільні дороги» № 2862-ІV, 08.09.2005 року державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується, і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Підприємство у філії якого працює позивач - ОСОБА_1 являється суб`єктом господарської діяльності, по ремонту, утриманню та експлуатації автомобільних доріг загального користування. Роботи пов`язані з господарською діяльність проводяться на підставі річних та щомісячних планів робіт затверджених Службою автомобільних дорір у Чернівецькій області, оскільки саме Служба автомобільних доріг у Чернівецькій області являється балансоутримувачем автомобільних доріг загального користування у чернівецькій області.

В даному випадку замовлення на ліквідацію перешкод в дорожньому русі на цій ділянці дороги від балансоутримувача дороги не надходило, в планах виконання робіт ці роботи не передбачені та фінансування на проведення цих робіт не проводилось.

Відповідно до п. 11 Постанови кабінету міністрів України від 30.03.1994 року № 198 «Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі; невідкладно позначати їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

Частиною 1 ст. 24 ЗУ «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до п. 1 ст. 13 ЗУ «Про автомобільні дороги» встановлено, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування.

Судом встановлено, що позивач не є суб`єктом адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» ЗУ «Про автомобільні дороги» відповідні обов`язки покладені на власника дороги або відповідний державний орган.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу та мають бути покладені в основу даного рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.140 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування та визнання дій відповідача протиправними.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції Грицюк І.М. не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 .

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до старшого лейтенанта ВДБР УПП у Чернівецькій області Грицюк Івана Миколайовича та Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК 408569 від 12 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 та провадження по справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Оленчук