Справа № 638/16157/19
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/41/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Рижикової В.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сафонової Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору інспекційної роботи №3 інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Подпрядова Віталія Олеговича, Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 , Харківської міської ради про скасування постанови серії АА №005210 від 02.10.2019 року накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих в режимі фотозйомки (відеозапису) про правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, що складено головним спеціалістом інспектором з паркування сектору інспекційної роботи №3 інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Подпрядовим Віталієм Олеговичем, та накладено штраф у розмірі 255 грн на позивача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.10.2019 року о 10 год. 05 хв. складено головним спеціалістом інспектором з паркування сектору інспекційної роботи №3 інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Подпрядовим Віталієм Олеговичем постанову про накладення адміністративного стягнення. В режимі фотозйомки зафіксовано порушення правил паркування транспортного засобу автомобілем марки Ford Mondeo д/н НОМЕР_1 , 01.10.2019 року о 13 год. 17 хв. здійснено зупинку на Бурсацькому мосту по вул.Піскуновський у м.Харкові. Вказаний автомобіль зареєстровано за позивачем. Позивач вважає постанову помилковою та незаконною, оскільки ОСОБА_1 01.10.2019 року о 13 год. 17 хв. не була на Бурсацькому мосту по вул.Піскуновській у м.Харкові, адміністративного правопорушення не скоювала, автомобіль вибув з її користування ще у 2014 році, а відтак відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення. Позивач за нотаріальною довіреністю 23.05.2014 року передала автомобіль марки Ford Mondeo державний номер НОМЕР_1 фізичним особам, що залучені по справі третіми особами. Під час оформлення позивач погано почувалась, про оформлення довіреності з нотаріусом домовлявся громадянин ОСОБА_5 та з того часу автомобіль жодного дня не був в користуванні позивача. Є підстави про притягнення до адміністративної відповідальності інших осіб, які по довіреності керували 01.10.2019 року зазначеним автомобілем.

В письмових пояснення представник позивача зазначив про відсутність на місці водія та обов`язок інспектора згідно законодавства залишити на лобовому склі автомобіля повідомлення про порушення, в діях представника влади вбачається певна провокація.

Відповідач головний спеціаліст-інспектор з паркування сектору інспекційної роботи №3 інспекції з паркування ДТК ХМР надав відзив з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,3 ст.122 КУпАП у частині порушень правил зупинки, стоянки транспортних засобів. Визначення відповідальної особи за правопорушення у сфері порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки здійснено у відповідності до ч.1 ст.14-2 КУпАП, примітки до ст.122 КУпАП, а також іншими статтями особливої частини КУпАП. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факт вибуття з володіння або користування транспортного засобу. Відповідальна особа встановлена за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Позивач зверталась до Департаменту територіального контролю Харківської міської ради та до Харківської міської ради щодо вирішення питання про скасування постанови серії АА №005210 від 02.10.2019 року та отримала письмову відповідь з роз`ясненням підстав для внесення змін до вказаної постанови. Після встановлення відповідальної особи 02.10.2019 року о 10 год. 05 хв. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, яка протягом трьох днів направлена на адресу позивача та 07.10.2019 року отримана.

Представник відповідача Харківської міської ради надав відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог в аналогічних підстав.

В додаткових поясненнях позивач зазначила про відсутність у володінні автомобіля, відсутність на лобовому склі повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивач своєчасно повідомила відповідачів, що не керувала автомобілем, проте відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, допустили бездіяльність, чим порушили права позивача. У позивача відсутня довіреність від 23.05.2019 року та 22.10.2019 року її скасовано.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, позивач зазначила про передачу свого автомобіля в користування за нотаріальною довіреністю. Адміністративного правопорушення не скоювала, оскільки не керувала автомобілем. Представник позивача зазначила про оплату штрафу 08.10.2019 року винною особою, сталося непорозуміння.

Відповідачі та треті особи у судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представника позивача, прийшов до наступного.

Згідно постанови серії АА №005210 від 02.10.2019 року складеної головним спеціалістом-інспектором з паркування сектору інспекційної роботи №3 Подпрядовим В.О. Тесля Ю.А. керуючи транспортним засобом Ford Mondeo державний номер НОМЕР_1 01.10.2019 року о 13 год. 17 хв. здійснила зупинку на Бурсацькому мосту по вул.Пискунівській у м.Харкові, чим порушила п.15.9 «в» Правил дорожнього руху, правопорушення зафіксовано технічним засобом Lenovo TB-X704L № HAOXAR5F, накладено штраф у розмірі 255 грн.

Згідно поштового повідомлення позивач отримала оскаржувану постанову 07.10.2019 року, до суду позовна заява направлено 17.10.2019 року засобами поштового зв`язку про що свідчить відмітка на поштовому конверті, а відтак суд вважає за необхідне поновити позивачу строки визначені ст.286 КАС України.

Суд не вбачає підстав для притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виходячи з наступного.

Відповідно до статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Заходами процесуального примусу є зокрема штраф (пункт 5 частини 1 статті 145 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Так, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є третіми особами по справі та викликались до суду шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, які повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній», а відтак відсутні підставі для застосування заходів процесуального примусу визначенихч.1 ст.149 КАС України.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей 22.10.2019 року припинено дію довіреності від 23.05.2014 року за № 1391.

Розділом 33 Правил дорожнього руху України, закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено», який забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Частиною 1 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Статтею 14-2 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Статтею 72 КАС України визначено, щодоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Відповідно до ст.279-1 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак відповідачем правомірно винесно постанову у відсутність позивача.

Посилання позивача про відсутність у її володінні або користуванні автомобіля на підставі довіреності безпідставні виходячи з наступного.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України. Згідно з частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України). Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами. Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Як зазначено вище статтею 14-2 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил зупинки або стоянки несе відповідальність фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Згідно наданого відповідачем реєстру власником транспортного засобу д/н НОМЕР_1 з 17.08.2007 року є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.10.2019 року позивач зверталась до Харківської міської ради з повідомленням про передачу за довіреністю автомобіля ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та вважала, що автомобіль більше не перебуває у її користуванні.

При цьому, статтею 279-3 КУпАП встановлення підстави звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Зокрема, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

За таких обставин, суд вважає відповідальною особою правомірно складено постанова саме відносно позивача, оскільки позивач на законних підставах є власником автомобіля доказів протиправного заволодіння транспортним засобом іншими особами суду не надано.

Суд не приймає за належний доказ надану копію повідомлення про оплату штрафу водієм ОСОБА_6 , оскільки достеменно встановити призначення платежу неможливо.

Факт здійснення 01.10.2019 року о 13 год. 17 хв. зупинки на Бурсацькому мосту по вул.Пискунівській у м.Харкові зафіксовано на фотознімках, які зроблені інспектором з паркування за допомогою технічного приладу Lenovo TB-X704L №HAOXAR5F, про що здійснено відмітку в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення. З наданих фотознімків вбачається, що на лобовому склі інспектором залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, позивач зазначала про відсутність у її користуванні автомобіля з 23.05.2014 року, це суперечить її доводам щодо відсутності на лобовому склі повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, підстави позову, на які посилалася позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 122 КУпАП, позивачем не спростовано.

Таким чином, позивачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правомірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, доводи позивача у своєму позові не спростовують висновків суду, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до головного спеціаліста-інспектора з паркування сектору інспекційної роботи №3 інспекції з паркування Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Подпрядова Віталія Олеговича (м.Харків, вул.Черепанових, 7), Харківської міської ради (м.Харків, майдан Конституції, 7), треті особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Повний текст рішення суду буде складений до 01.12.2020 року, згідно з вимогами ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий