Справа № 620/1929/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1929/20 Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року (прийняте за наслідком розгляу справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суддя Лобан Д.В.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо невиплати ОСОБА_1 недоотриманої за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсії, яка увійшла до складу спадщини за заповітом, у розмірі 49720, 80 грн за період з 01 січня 2016 року та по 31 грудня 2017 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити на користь ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 49720,80 грн, яка залишалась недоотриманою її чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Чернігівській області на підставі частини 1 статті 382 КАС України подати у місячний строк, з дня наступного після набуття судовим рішення законної сили, звіт про виконання судового рішення у даній справі.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року позов задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо невиплати ОСОБА_1 недоотриманої за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсії, яка увійшла до складу спадщини за заповітом, у розмірі 49720,80 грн за період з 01 січня 2016 року та по 31 грудня 2017 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити на користь ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 49720,80 грн, яка залишалась недоотриманою її чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що приписами статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» унормовано, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а як ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже позивачем пропущено строк встановлений для звернення за невиплаченими сумами пенсії.

02.11.2020 до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляціну скаргу, у якому ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а окаржуване судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Козелець помер чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , шлюб з яким було зареєстровано Козелецьким рай бюро РАЦС Чернігівської області 07 вересня 1992 року.

За життя покійний чоловік позивача перебував на обліку як пенсіонер в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію згідно з пунктом «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

20 лютого 2018 року постановою Козелецького районного суду у справі №734/4237/17 ОСОБА_2 було задоволено частково та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати ОСОБА_2 , пенсію за вислугу років у зв`язку з відставкою в запас, призначеної на підставі ст. 63 та ч. 2 статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та Постанови Кабінету Міністрів від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» у розмірі 65% від грошового забезпечення поліцейських Національної поліції та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.01.2016, згідно довідки від 24.11.2017 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 .

З 01 червня 2018 року ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

12 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Афанасьєвої Ольги Федорівни із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2

15 листопада 2018 року приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Афанасьевою Ольгою Федорівною позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадкодавець: ОСОБА_2 , про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54090787 від 15 листопада 2018 року, до вказаного свідоцтва пенсія включена не була.

Відповідач листом від 26 березня 2019 року за вих. № 531/03 повідомив приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Афанасьеву Ольгу Федорівну про те, що відповідно до ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

30 січня 2020 року рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі № 620/1979/19 позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо ненадання приватному нотаріусу Козелецького районного нотаріального округу Афанасьєвій Ользі Федорівні інформації щодо розміру пенсії та інших соціальних виплат, які належали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не були ним одержані за життя, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у чотирнадцятиденний строк після набрання рішенням суду законної сили надати приватному нотаріусу Козелецького районного нотаріального округу Афанасьєвій Ользі Федорівні письмову інформацію щодо розміру пенсії та інших соціальних виплат, які належали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не були ним одержані за життя.

27 квітня 2020 року приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Афанасьєвої Ольги Федорівни ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (бланк серії НОК № 638671), на підставі якого ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, а саме: недоодержаної за життя ОСОБА_2 пенсії у розмірі 49720,80 грн за період з 01 січня 2016 року та по 31 грудня 2017 року (а.с. 10, т.1).

29 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про виплату недоотриманої за життя за період з 01 січня 2016 року та по 31 грудня 2017 року ОСОБА_2 пенсії, яка увійшла до складу спадщини, у розмірі 49720,80 грн (а.с. 15-16, т.1).

08 травня 2020 року листом вих. № 1265-1473/Н-02/8-2500/20 відповідач повідомив позивача про те, що після смерті 8 травня 2018 року на протязі шести місяців до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою ніхто не звертався, тому підстави для виплати пенсії відсутні (а.с. 17-18, т.1).

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, в даному випадку сума не отриманої пенсії за життя визначена у свідоцтві про право на спадщину, а саме: 49720,80 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, правом на звернення до органів ПФУ за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера без оформлення спадщини наділені виключно члени сім`ї померлого, зазначені в частині першій статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатні члени сім`ї, зазначені у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні), та мають можливість реалізувати вказане право протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (зі змінами) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1), заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається особою до органу, що призначає пенсію, в якому померлий пенсіонер перебував на обліку як одержувач пенсії.

Відповідно до п. 2.26. Порядку № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Отже, після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини підставою для звернення до органів ПФУ за недоотриманими спадкодавцем сумами пенсії є свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про спадщину за заповітом, виданого 27 квітня 2020 року приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Афанасьєвої Ольги Федорівни позивчці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, який зареєстрований за № 496, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з недоодержаної за життя ОСОБА_2 пенсії у розмірі 49720,80 грн за період з 01 січня 2016 року та по 31 грудня 2017 року (а.с. 10, т.1).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до відповідача з заявою про отримання недоотриманої пенсії спадкодавцем на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 15-16, т.1).

Згідно зі статтею 1 Закону №1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058, передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

У відповідності до частин першої, другої статті 52 Закону №1058, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

При цьому, для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Колегія суддів при цьому критично ставиться до посилання апелянта на статтю 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262, відповідно до якої, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, адже азначена стаття передбачає порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю, яка не включена до складу спадщини, а не щодо одержання пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Статтею 1219 Цивільного кодексу України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Слід також зазначити, що відповідно до частини першої статті 91 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Цивільний кодексу України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону № 1058 теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Наведені вище положення як статті 52 Закону № 1058-ІV, так і статті 61 Закону №2262-ХІІ, визначають право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця, до того ж незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті.

При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, в даному випадку сума не отриманої пенсії за життя визначена у свідоцтві про право на спадщину, а саме: 49720,80 грн.

Таким чином, пропуск шестимісячного строку звернення до пенсійного органу із заявою в порядку ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не позбавляє права ОСОБА_1 як спадкоємця, на отримання перерахованої суми пенсії за її померлим чоловіком.

Також колегія суддів вважає, що застосування у цьому випадку, крім спеціального акту - Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», інших нормативно-правових актів, які врегульовують спірне питання та подібні відносини, відповідає принципу верховенству права (ст.6 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

А.Б. Парінов