Справа № 640/4142/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4142/19 Суддя першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Степанюка А.Г.,

при секретарі - Василенко Ю.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП» «ТРУБО ПРОМ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП» «ТРУБО ПРОМ» звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: від 11.01.2019 р. № 1048698/41428831, №1048697/41428831; від 14.01.2019 р. № 1050208/41428831; від 16.01.2019 р. № 1052718/41428831; від 17.01.2019 р. № 1053409/41428831; від 16.01.2019 р. № 1052719/41428831 про відмову у реєстрації податкових накладних № 122 від 01.11.2018 p., № 126 від 05.11.2018 p., № 128 від 08.11.2018 p., № 129 від 19.11.2018 p., № 130 від 26.11.2018 p., № 132 від 06.12.2018 р. відповідно.

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ «НВП «ТРУБО ПРОМ»: № 122 від 01.11.2018 p., реєстраційний номер документу ; № 126 від 05.11.2018 p., реєстраційний номер документу ; № 128 від 08.11.2018 p., реєстраційний номер документу ; № 129 від 19.11.2018 p., реєстраційний номер документу ; № 130 від 26.11.2018 p., реєстраційний номер документу ; № 132 від 06.12.2018 p., реєстраційний номер документу датою отримання зазначених накладних. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

18 листопада 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 44912, Головним управлінням державної податкової служби у м. Києві подано заяву про заміну відповідача на його правонаступника.

Відповідно до ч.1 ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

За приписами ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до п. 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074, дія якого поширюється, в тому числі, і на територіальні органи міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади.

Відповідно до п.12 постанови КМ України від 20.10.2011 року № 1074 орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності Актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Розпорядженням КМ України від 21.08.2019 року № 682-р вирішено про можливість забезпечення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 року № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладеного на Державну податкову службу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві замінити Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві, Державну фіскальну службу України правонаступником - Державною податковою службою України.

Відзив від Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП» «ТРУБО ПРОМ» до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП» Трубо Пром» надані необхідні документи, що пропонувались для надання податковим органом, натомість рішення Комісії регіонального рівня Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 11.01.2019 року № 1048698/41428831, №1048697/41428831; від 14.01.2019 р.№ 1050208/41428831; від 16.01.2019 р. № 1052718/41428831; від 17.01.2019 р. № 1053409/41428831; від 16.01.2019 р. № 1052719/41428831, не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 122 від 01.11.2018 p., № 126 від 05.11.2018 p., № 128 від 08.11.2018 p., № 129 від 19.11.2018 p., № 130 від 26.11.2018 p., № 132 від 06.12.2018 р.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 01.08.2017 року між позивачем та ТОВ «ТРУБО-ПРОМ» укладено договір поставки № 1.

Відповідно до приписів пункту 201.10 статті 201 ПК України позивачем було складено податкові накладні: № 122 від 01.11.2018 p., № 126 від 05.11.2018 р. № 128 від 08.11.2018 p., № 129 від 19.11.2018 p., № 130 від 26.11.2018 p., № 132 від 06.12.2018 р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В рамках Договору поставки позивачем було поставлено на користь ТОВ «ТРУБО- ПРОМ» товар, що підтверджується видатковою накладною від 01.11.2018 р. № 122. Оплата даної партії товару було здійснено відповідно до платіжного доручення від 01.11.2018 р. № 1825. На підставі даних первинних документів 26.11.2018 р. ТОВ «НВП «ТРУБО ПРОМ» було направлено на реєстрацію податкову накладну № 122 від 01.11.2018 p., реєстраційний номер документу . 26.11.2018 р. платник податків отримав квитанцію в якій зазначено: ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 01.11.2018 р. № 122 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В рамках Договору поставки позивачем було поставлено на користь ТОВ «ТРУБО- ПРОМ» товар, що підтверджується видатковою накладною від 05.11.2018 р. № 126. Оплата даної партії товару було здійснено відповідно до платіжного доручення від 05.11.2018 р. № 1834. На підставі даних первинних документів 27.11.2018 р. ТОВ «НВП «ТРУБО ПРОМ» було направлено на реєстрацію податкову накладну № 126 від 05.11.2018 p., реєстраційний номер документу . 27.11.2018 р. платник податків отримав квитанцію в якій зазначено: ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 05.11.2018 р. № 126 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В рамках Договору поставки позивачем було поставлено на користь ТОВ «ТРУБО- ПРОМ» товар, що підтверджується видатковою накладною від 08.11.2018 р. № 128. Оплата даної партії товару було здійснено відповідно до платіжних доручень від 26.11.2018 р. №№ 1906, 1909. На підставі даних первинних документів 29.11.2018 р. ТОВ «НВП «ТРУБО ПРОМ» було направлено на реєстрацію податкову накладну № 128 від 08.11.2018 p., реєстраційний номер документу . 29.11.2018 р. платник податків отримав квитанцію в якій зазначено: ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 08.11.2018 р. № 128 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В рамках Договору поставки позивачем було поставлено на користь ТОВ «ТРУБО- ПРОМ» товар, що підтверджується видатковою накладною від 19.11.2018 р. № 129. На підставі даних первинних документів 11.12.2018 р. ТОВ «НВП «ТРУБО ПРОМ» було направлено на реєстрацію податкову накладну № 129 від 19.11.2018 p., реєстраційний номер документу . 11.12.2018 р. платник податків отримав квитанцію в якій зазначено: ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 19.11.2018 р. № 129 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В рамках Договору поставки позивачем було поставлено на користь ТОВ «ТРУБО- ПРОМ» товар, що підтверджується видатковою накладною від 26.11.2018 р. № 130. На підставі даних первинних документів 11.12.2018 р. ТОВ «НВП «ТРУБО ПРОМ» було направлено на реєстрацію податкову накладну № 130 від 26.11.2018 p., реєстраційний номер документу . 11.12.2018 р. платник податків отримав квитанцію в якій зазначено: ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 26.11.2018 р. № 130 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В рамках Договору поставки позивачем було поставлено на користь ТОВ «ТРУБО- ПРОМ» товар, що підтверджується видатковою накладною від 06.12.2018 р. № 133. На підставі даних первинних документів 26.12.2018 р. ТОВ «НВП «ТРУБО ПРОМ» було направлено на реєстрацію податкову накладну № 132 від 06.12.2018 p., реєстраційний номер документу . 26.12.2018 р. платник податків отримав квитанцію в якій зазначено: ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 06.12.2018 р. № 132 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ «НВП «ТРУБО ПРОМ» (ідентифікаційний код 41428831) є виробничим підприємством по виготовленню сантехнічних промислових виробів та інших виробів із металу. Основним видом діяльності підприємства згідно КВЕД 25.99 «Виробництво інших готових металевих виробів, н. в. і. у.». Виробничий цех підприємства знаходиться за адресою: Київська область, місто Бориспіль, вул. Запорізька, 14-а, згідно договору оренди № 11 від 01.08.2017 р. з ТОВ «Гамапласт Україна» (договір оренди № 11 від 01.08.2017 p., додаткова угода до Договору оренди № 11 від 01.08.2017 р. від 30.08.2018 р., акт надання послуг № 316 від 31.10.2018 р., акт надання послуг № 327 від 31.10.2018 р., акт надання послуг № 363 від 31.10.2018 p.).

Продукція, яка реалізується позивачем, виготовляється шляхом механічної обробки листів металу наявними основними засобами. Металеві листи закуповуються у третіх осіб, згідно договору поставки № 4/18-ПрМ від 18.06.2018 p., видаткова накладна від 25.09.2018 р. № Ки000010879, платіжне доручення від 25.09.2018 р. № 504, договір поставки № 971 КР від 05.06.2018 року, видаткові накладні №№16004301, 16004426 від 18.10.2018 року та від 24.10.2018 року, платіжне доручення від 19.10.2018 року №555.

Необхідні засоби виробництва закуповуються позивачем також у ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» (видаткова накладна Phk/KR-OO14833 від 11.10.2018 p., платіжне доручення від 10.10.2018 р. № 536, видаткова накладна Phk/KR-00151 11 від 16.10.2018 p., платіжне доручення від 11.10.2018 р. № 537).

Дані обставини було зазначено в письмових поясненнях від 08.01.2019 р. № 1, №№ 2, 4, 5, від 14.01.2019 р. № 6, 7 які з доданими до них документами було скеровано на адресу ГУ ДФС у місті Києві, відповідно до пунктів 14-16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117.

Рішеннями комісії про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 11.01.2019 р. № 1048698/41428831, № 1048697/41428831 від 14.01.2019 р. № 1050208/41428831, від 16.01.2019 р. № 1052718/41428831, від 17.01.2019 р. № 1053409/41428831, від 16.01.2019 р. № 1052719/41428831 було відмовлено у реєстрації податкових накладних № 122 від 01.11.2018 p., № 126 від 05.11.2018 p., № 128 від 08.11.2018 p., № 129 від 19.11.2018 p., № 130 від 26.11.2018 p., № 132 від 06.12.2018 р. відповідно. Підставою зазначено: ненадання платником податків копій документів. Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити). Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити).

Платником податків було оскаржено рішення контролюючого органу в адміністративному порядку.

Рішенням комісії з питань розгляду скарг від 22.01.2019 р. № 4388/41428831/2, 4387/41428831/2, від 24.01.2019 р. № 4587/41428831/2, від 31.01.2019 р. № 5771/41428831/2, від 28.01.2019 р. № 5181/41428831/2, від 24.01.2019 р. № 4673/41428831/2 скарги позивача було залишено без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Вважаючи оскаржувані рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України від 02.12.2010 р. №2755-VI, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

У свою чергу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно положень пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

За визначенням пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок №1246), податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічні норми містяться у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яким реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі по тексту - Порядок №117), податкова накладна/ розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Наказом Міністерства фінансів України № 567 від 13.06.2017 року було затверджено Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Критерії оцінки).

Відповідно до п. 6 Критеріїв оцінки моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями, зокрема, пп. 1: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, перевищує величину залишку обсягу придбання такої послуги, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку.

Аналіз наведених норм у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної на реєстрацію прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація податкових накладних № 122 від 01.11.2018 p., № 126 від 05.11.2018 p., № 128 від 08.11.2018 p., № 129 від 19.11.2018 p., № 130 від 26.11.2018 p., № 132 від 06.12.2018 р. була зупинена у зв`язку з її відповідністю пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків.

Втім, контролюючий орган, в порушення вимог чинного законодавства, чітко не зазначив конкретний вид критерію оцінки ступеня ризиків, обмежившись лише загальним посиланням на пункт шостий без наведення відповідного підпункту.

У той же час, відповідно до пункту 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії контролюючого органу повинно містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, так і чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Втім, відповідачами не надано пояснень з приводу обставин, на підставі яких дійшли висновку про відповідність спірних податкових накладних критеріям ризиковості платника податку і не доведено правомірність зупинення їх реєстрації, до того ж, рішення про зупинення реєстрації податкової накладної не містять вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.

У свою чергу, позивачем, було подано пояснення та копії документів, вичерпний перелік яких встановлений п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117.

Разом з тим, комісією ГУ ДФС у м. Києві, незважаючи на надання позивачем додаткових документів, відмовлено у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, рішення Комісії регіонального рівня Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 29.08.2018 року містить лише загальні твердження про ненадання документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку, які, на думку Комісії, не надані.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої Аналогічні висновки викладені, зокрема в постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року справа № 822/1817/18, від 25 червня 2019 року у справі №1940/1950/18, від 21.05.2019 року у справі № 0940/1240/18, від 02.07.2019 року у справі № 140/2160/18.

Реалізація контролюючими органами своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч.2 ст. 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, у відповідності до абз.3 п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим законодавством критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Так, відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Так, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії і у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, відповідно.

З системного аналізу положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Окрім того, варто звернути увагу на приписи пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 29.12.2010 р. № 1246 (Порядок № 1246), якими передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п.12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, нормами Податкового кодексу України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної та зазначення дати її реєстрації.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати подані ТОВ «НВП «Трубо Пром» податкові накладні № 122 від 01.11.2018 p., № 126 від 05.11.2018 p., № 128 від 08.11.2018 p., № 129 від 19.11.2018 p., № 130 від 26.11.2018 p., № 132 від 06.12.2018 р., адже це є належний спосіб захисту порушеного права позивача.

Аналогічні висновки викладені, зокрема в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року справа № 822/1817/18.

Інші доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків судів першої інстанцій, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

А.Г.Степанюк

Повний текст виготовлено 01 грудня 2020 року.