Справа № 580/5273/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року справа № 580/5273/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, далі - позивач) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, 2-Д, м. Київ, 01001, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 10.11.2020 у сумі 20000 грн. у виконавчому провадженні №63552635;

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 10.11.2020 у сумі 20000 грн. у виконавчому провадженні №63552635.

Ухвалою суду від 30.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що оскаржувана постанова у виконавчому провадженні №63552635 прийнята державним виконавцем протиправно, оскільки позивачем, як боржником виконавчого провадження, у повному обсязі виконано рішення суду в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження та здійснено перерахунок пенсії стягувачу у виконавчому провадженні №63552635, однак заборгованість перед стягувачем з виплати пенсії, за попередній період, буде здійснюватися після виділення коштів з Державного бюджету відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Позивачем зазначено, що відповідно до пункту 1 частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон №1404) виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів, а відповідно до ухвал Вищого адміністративного суду України від 13.02.2014 (К/9991/95930/11) та від 23.01.2014 (К/9991/7908/12) та Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2011 № 8 пенсія є періодичним платежем.

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, письмового відзиву на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку здійснювати розгляд справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

10.11.2020 головним державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63552635 з виконання виконавчого листа №580/2984/20, виданого Черкаським окружним адміністративним судом 02.11.2020, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 25.02.2020 №04-399/20 станом на 01.01.2020 із врахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 01.03.2020.

Також 10.11.2020 головним державним виконавцем у виконавчому провадженні №63552635 винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 20000 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 17.11.2020 №2300-0802-5/57864 повідомило державного виконавця про те, що на виконання рішення суду №580/2984/20 ГУ ПФУ в Черкаській області проведено перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 25.02.2020 №04-399/20. Однак, заборгованість перед стягувачем з виплати довічного грошового утримання судді, за попередній період, буде здійснюватися після виділення коштів з Державного бюджету відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIIІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов?язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до частин 3, 4 статті 27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Аналізуючи наведені положення, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження вирішує питання про стягнення виконавчого збору.

Із матеріалів справи судом встановлено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду №580/2984/20 ГУ ПФУ в Черкаській області проведено перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 25.02.2020 №04-399/20. Однак, заборгованість перед стягувачем з виплати довічного грошового утримання судді за попередній період, буде здійснюватися після виділення коштів з Державного бюджету відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Таким чином, позивачем не заперечується, що нарахована ОСОБА_1 сума довічного грошового утримання судді за попередній період фактично не виплачена.

Суд зазначає, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не передбачено звільнення боржника від стягнення виконавчого збору у разі здійснення виконання за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким, зокрема є: державний орган, державні підприємство, установа, організація.

При цьому, як вбачається із положень Закону №4901-VI, ним регулюються порядок виконання рішень суду про стягнення коштів, зокрема із державних органів.

Разом з тим, суд зазначає, що рішенням у справі №580/2984/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА у Черкаській області від 25.02.2020 №04-399/20 станом на 01.01.2020 із врахуванням раніше сплачених сум, починаючи з 01.03.2020.

Таким чином, вказане рішення суду не містить вимоги щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області коштів, у зв`язку із чим, посилання позивача на положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» - не приймається судом до уваги.

Крім того, необґрунтованим є посилання позивача на відсутність бюджетних асигнувань для виплати перерахованої, на виконання судового рішення, пенсії, як на обставину, що звільняє його від відповідальності за невиконання судового рішення, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які б дали можливість встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення вказаних виплат, тощо.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі №296/2429/17 (ЄДРСР 90652430) зазначив, що виконавчий лист має зобов`язальний характер, тому він передбачає одноразовий характер виконання, та не є виконавчим документом про стягнення періодичних платежів.

На підставі вищевикладений обстави, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом №1404, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.А. Гайдаш