Справа № 564/2970/20
Суддя: Цвіркун О. С.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2970/20

01 грудня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Цвіркуна О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді до моменту розподілу справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (м.Київ, вул.Бастіонна 6), Пенсійного Фонду України (м.Київ-14, вул.Бастіонна 9), Міністерства соціальної політики України (м.Київ, вул.Еспланадна 8/10), Міністерства охорони здоров`я України (м.Київ, Печерський район, вул.Грушевського 7), Рівненської обласної державної адміністрації (м.Рівне, майдан Просвіти 1), Рівненської обласної ради (м.Рівне, майдан Просвіти 1), Костопільської районної державної адміністрації (м.Костопіль Рівненської області, вул.Незалежності 7), Костопільської районної ради (м.Костопіль Рівненської області, вул.Незалежності 7), Костопільської міської ради (м.Костопіль Рівненської області, вул.1 Травня 3), депутата Рівненської обласної ради Кучерука Миколи Герасимовича (м.Рівне, майдан Просвіти 1) про визнання неправомірними та протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити кошти

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області в судді Цвіркуна О.С. перебуває цивільна справа № 564/2970/20 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Пенсійного Фонду України, Міністерства соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України, Рівненської обласної державної адміністрації, Рівненської обласної ради, Костопільської районної державної адміністрації, Костопільської районної ради, Костопільської міської ради, депутата Рівненської обласної ради Кучерука Миколи Герасимовича про визнання неправомірними та протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити кошти.

Позивачем ОСОБА_1 разом із позовом подано заяву про відвід судді до моменту розподілу справи, де просить надати відвід, зокрема, судді ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що позивач висловлює свою недовіру до вказаного судді, вважає що він упереджено ставиться до бідових людей, а тому не може довірити йому розгляд такої важливої для неї справи. Вказала, що недовіра до судді ОСОБА_2 виникла у результаті не задоволення ним заяви про відвід судді Левчук В.В., у справі за заявою її сина.

Дослідивши заяву про відвід судді, суд приходить до таких висновків.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), за наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч.1-3 ст.39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У своїй заяві заявниця вказує, що висловлює свою недовіру до судді ОСОБА_2 , оскільки вважає, що він упереджено ставиться до бідових людей, а тому не може довірити йому розгляд такої важливої для неї справи, оскільки він, в одному з епізодів, не задоволив заяву про відвід судді Левчук В.В., у справі за позовом її сина.

Однак, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, обставини, на які посилається у своїй заяві ОСОБА_1 , є недостатніми для того, щоб піддати сумніву об`єктивність і неупередженість судді. Наявність самого лише сумніву у неупередженості судді недостатньо для його відводу, оскільки обов`язково повинні бути підстави для цього сумніву, а всі доводи заявника грунтуються лише на її власному суб`єктивному судженні.

Однак, Держава завжди зацікавлена у тому, щоб суддя не брав участі у розгляді справи за наявності таких підстав, які роблять неможливим виконання його суддівських обов`язків .

Об`єктивність та неупередженість суду та інших учасників процесу забезпечується тим, що законодавство наказує зазначеним суб`єктам самоусунутися за наявності підстав для цього, а у випадку невиконання цієї вимоги дозволяє заявити їм відвід по цих самих підставах.

Свого часу Європейський суд з прав людини встановив, що вимога «неупередженості» має два аспекти. По-перше, суддя повинен бути суб`єктивно вільний від особистих упереджень або пристрастей. По-друге, він повинен бути об`єктивно неупереджений, тобто гарантовано виключати будь-які обгрунтовані сумніви щодо цього. Європейський суд також вказав, що для віри в незалежність і неупередженість суду важливі їх зовнішні ознаки, оскільки під питанням знаходяться повага та авторитет, які суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості.

Головуючому по справі заявлений відвід з підстав, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Академічний тлумачний словник української мови трактує слово «сумнів» наступним чином: «Непевність щодо вірогідності, можливості чого-небудь; нестача твердої впевненості в комусь, чомусь».

Суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатися, що суддя не здатен винести неупереджене рішення.

З огляду на зазначене, вважаю, що суддя повинен взяти самовідвід, і не тому, що суддя насправді буде упередженим, а з метою уникнення у інших учасників процесу, у цьому випадку у позивача, підозри щодо об`єктивності та неупередженості судового розгляду, особливо якщо спір буде вирішено не на користь тієї особи, яка сумнівається в неупередженості судді.

Положення, закріплені у статті 14 Кодексу суддівської етики , є запорукою довіри не тільки до окремого судді, а й для всієї судової системи. Норми даної статті безпосередньо кореспондуються з такими принципами, визначеними у Бангалорських принципах поведінки суддів, як неупередженість, об`єктивність, чесність та непідкупність.

Так, у пункті 1.6. Бангалорських принципів закріплений обов`язок судді виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки суддів з метою укріплення суспільної довіри до судових органів, що має першочергове значення для підтримки незалежності судових органів.

Згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства належать такі, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У розвиток цього конституційного положення принципи рівності прав учасників процесу та змагальності сторін закріплюються і в процесуальних кодексах України.

В свою чергу, відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення відводу, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено.

Відповідно до ч.1 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч.1ст.40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі

На підставі наведеного та керуючись ст..36,39,40 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді до моменту розподілу справи, у зв`язку з її безпідставністю та необгрунтованістю.

Заявляю самовідвід по розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (м.Київ, вул.Бастіонна 6), Пенсійного Фонду України (м.Київ-14, вул.Бастіонна 9), Міністерства соціальної політики України (м.Київ, вул.Еспланадна 8/10), Міністерства охорони здоров`я України (м.Київ, Печерський район, вул.Грушевського 7), Рівненської обласної державної адміністрації (м.Рівне, майдан Просвіти 1), Рівненської обласної ради (м.Рівне, майдан Просвіти 1), Костопільської районної державної адміністрації (м.Костопіль Рівненської області, вул.Незалежності 7), Костопільської районної ради (м.Костопіль Рівненської області, вул.Незалежності 7), Костопільської міської ради (м.Костопіль Рівненської області, вул.1 Травня 3), депутата Рівненської обласної ради Кучерука Миколи Герасимовича (м.Рівне, майдан Просвіти 1) про визнання неправомірними та протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити кошти.

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (м.Київ, вул.Бастіонна 6), Пенсійного Фонду України (м.Київ-14, вул.Бастіонна 9), Міністерства соціальної політики України (м.Київ, вул.Еспланадна 8/10), Міністерства охорони здоров`я України (м.Київ, Печерський район, вул.Грушевського 7), Рівненської обласної державної адміністрації (м.Рівне, майдан Просвіти 1), Рівненської обласної ради (м.Рівне, майдан Просвіти 1), Костопільської районної державної адміністрації (м.Костопіль Рівненської області, вул.Незалежності 7), Костопільської районної ради (м.Костопіль Рівненської області, вул.Незалежності 7), Костопільської міської ради (м.Костопіль Рівненської області, вул.1 Травня 3), депутата Рівненської обласної ради Кучерука Миколи Герасимовича (м.Рівне, майдан Просвіти 1) про визнання неправомірними та протиправними дій, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання нарахувати та виплатити кошти, передати в канцелярію Костопільського райцоного суду Рівненської області для розподілу між суддями згідно автоматизованого розподілу справ у відповідності до ст.31 КАС України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

СуддяО. С. Цвіркун