Справа № 640/8411/19
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8411/19
УХВАЛА

03 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Ключковича В.Ю. та суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Одеського національного медичного університету про закриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Одеського національного медичного університету до Міністерства охорони здоров`я України, виконуючого обов`язки Міністра охорони здоров`я України Супрун Уляни Надії, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Одеський національний медичний університет (далі - заявник, позивач, ОНМедУ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства охорони здоров`я України, Виконуючого обов`язки Міністра охорони здоров`я України Супрун Уляни Надії, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Державної казначейської служби України, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7, ідентифікаційний код: 00012925) та виконувача обов`язків Міністра охорони здоров`я України Супрун Уляни Надії (адреса: 01021, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 7, РНКОПП: невідомий) щодо незатвердження кошторисів Одеського національного медичного університету (місцезнаходження: 65082, м. Одеса, пров. Валіховський, буд. 2, ідентифікаційний код: 02010801) на 2019 рік, а саме:

- за КПКВК 2301020 «Дослідження, наукові і науково-технічні розробки, виконання робіт за державними цільовими програмами і державним замовленням, підготовка та підвищення кваліфікації наукових кадрів у сфері охорони здоров`я, фінансова підтримка розвитку наукової інфраструктури та об`єктів, що становлять національне надбання»;

- за КПКВК 2301070 «Підготовка і підвищення кваліфікації медичних та фармацевтичних, наукових та науково-педагогічних кадрів вищими навчальними закладами III і IV рівнів акредитації»;

- за КПКВК 2301170 «Діагностика і лікування захворювань із впровадженням експериментальних та нових медичних технологій у закладах охорони здоров`я науково-дослідних установ та вищих навчальних медичних закладах Міністерства охорони здоров`я України».

- зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України (01021, м.Київ, вул.Грушевського, буд. 7, ідентифікаційний код: 00012925) та виконувача обов`язків Міністра охорони здоров`я України Супрун Уляну Надію (адреса: 01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7, РНКОПП: невідомий) вчинити дії, а саме: затвердити кошториси Одеського національного медичного університету (місцезнаходження: 65082, м. Одеса, пров. Валіховський, буд. 2, ідентифікаційний код: 02010801) на 2019 рік, а саме:

- за КПКВК 2301020 «Дослідження, наукові і науково-технічні розробки, виконання робіт за державними цільовими програмами і державним замовленням, підготовка та підвищення кваліфікації наукових кадрів у сфері охорони здоров`я, фінансова підтримка розвитку наукової інфраструктури та об`єктів, що становлять національне надбання»;

- за КПКВК 2301070 «Підготовка і підвищення кваліфікації медичних та фармацевтичних, наукових та науково-педагогічних кадрів вищими навчальними закладами III і IV рівнів акредитації»;

- за КПКВК 2301170 «Діагностика і лікування захворювань із впровадженням експериментальних та нових медичних технологій у закладах охорони здоров`я науково-дослідних установ та вищих навчальних медичних закладах Міністерства охорони здоров`я України»;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (ідентифікаційний код: 37607526, місцезнаходження: 65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А) та Державної казначейської служби України (ідентифікаційний код: 37567646, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6) щодо ненадання попередження Міністерству охорони здоров`я України (01021, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 7, ідентифікаційний код: 00012925) про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства, а саме: порушення Міністерством охорони здоров`я України порядку та термінів розгляду і затвердження кошторисів Одеського національного медичного університету (місцезнаходження: 65082, м. Одеса, пров. Валіховський, буд. 2, ідентифікаційний код: 02010801) на 2019 рік;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (ідентифікаційний код: 37607526, місцезнаходження: 65023, м. (Здеса, вул. Садова, 1-А) та Державну казначейську службу України (ідентифікаційний код: 37567646, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6) вчинити дії, а саме: надати попередження Міністерству охорони здоров`я України (01021, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 7, ідентифікаційний код: 00012925) про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства, а саме: порушення Міністерством охорони здоров`я України порядку та термінів розгляду і затвердження кошторисів Одеського національного медичного університету (місцезнаходження: 65082, м. Одеса, пров. Валіховський, буд. 2, ідентифікаційний код: 02010801) на 2019 рік.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України щодо незатвердження кошторисів Одеського національного медичного університету на 2019 рік, а саме: - за КПКВК 2301020 «Дослідження, наукові і науково-технічні розробки, виконання робіт за державними цільовими програмами і державним замовленням, підготовка та підвищення кваліфікації наукових кадрів у сфері охорони здоров`я, фінансова підтримка розвитку наукової інфраструктури та об`єктів, що становлять національне надбання»; - за КПКВК 2301070 «Підготовка і підвищення кваліфікації медичних та фармацевтичних, наукових та науково-педагогічних кадрів вищими навчальними закладами ІІІ і ІV рівнів акредитації»; - за КПКВК 2301170 «Діагностика і лікування захворювань із впровадженням експериментальних та нових медичних технологій у закладах охорони здоров`я науково-дослідних установ та вищих навчальних медичних закладах Міністерства охорони здоров`я України»; зобов`язано Міністерство охорони здоров`я України вчинити дії, а саме: затвердити кошториси Одеського національного медичного університету на 2019 рік, а саме: - за КПКВК 2301020 «Дослідження, наукові і науково-технічні розробки, виконання робіт за державними цільовими програмами і державним замовленням, підготовка та підвищення кваліфікації наукових кадрів у сфері охорони здоров`я, фінансова підтримка розвитку наукової інфраструктури та об`єктів, що становлять національне надбання»; - за КПКВК 2301070 «Підготовка і підвищення кваліфікації медичних та фармацевтичних, наукових та науково-педагогічних кадрів вищими навчальними закладами ІІІ і ІV рівнів акредитації»; - за КПКВК 2301170 «Діагностика і лікування захворювань із впровадженням експериментальних та нових медичних технологій у закладах охорони здоров`я науково-дослідних установ та вищих навчальних медичних закладах Міністерства охорони здоров`я України»; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року а апеляційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 07 травня 2020 року касаційну скаргу Міністерства охорони здоров`я України залишено без задоволення; рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року в цій справі залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року, та вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_1 , в порядку статті 293 КАС України, подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2019 року скасувати повністю; позовну заяву Одеського національного медичного університету залишити без розгляду; постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року скасувати повністю.

Своє право на оскарження рішення суду першої інстанції, як особа, яка не брала участі у справі, апелянт обґрунтовує тим, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2019 року було вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 з огляду на те, що 17 липня 201 8 року наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про звільнення ОСОБА_3 » № 34-о від 17 липня 2018 року, зокрема: звільнено 17 липня 2018 року ОСОБА_3 з посади ректора Одеського національного медичного університету за одноразове грубе порушення трудових обов`язків відповідно до підпункту 6.2.4 пункту 6.2 контракту від 27 вересня 201 ! року № 609. пункту 1 статті 41 КЗпП України, достроково розірвавши контракт від 27 вересня 2011 року № 609 та покладено з 18 липня 2018 року виконання обов`язків ректора Одеського національного медичного університету на ОСОБА_1 , завідувача кафедри психології Одеського національного медичного університету, до призначення ректора у встановленому законодавством порядку; але, в подальшому державними реєстраторами проведено незаконні реєстраційні дії по включенню до ЄДР запису про ОСОБА_5 як керівника Одеського національного медичного університету, а тому кошториси Одеського національного медичного університету на 2019 рік мали бути підписані ОСОБА_1 як виконуючим обов`язки ректора Одеського національного медичного університету.

Апелянт вказує, що встановлюючи протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України щодо незатвердження кошторисів ОНМедУ на 2019 рік з мотивів наявності повноважень у ОСОБА_5 на їх підписання, Окружний адміністративний суд міста Києва вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , встановлені, зокрема, але не виключно, статтею 34 Закону України «Про вищу освіту».

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020 відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2019 року та призначено справу до розгляду.

20.11.2020 до суду апеляційної інстанції від Одеського національного медичного університету надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому, також, в прохальній частині міститься клопотання про закриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2019 року.

У відзиві (клопотанні) позивач вказує, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2018 року у справі № 826/13413/18 про забезпечення позову, зокрема, зупинено дію пункту 2 Наказу МОЗ України № 34-о від 17 липня 2018 року щодо покладення виконання обов`язків ректора ОНМедУ на завідувача кафедри психології Одеського національного медичного університету ОСОБА_1, з 18 липня 2018 року й до призначення ректора у встановленому законодавством порядку, і такі заходи забезпечення позову, вжиті вказаною ухвалою, діяли станом на дату ухвалення рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року. Крім цього, пунктом 1 Наказу МОЗ України «Про звільнення ОСОБА_3 » № 2-о від 27 січня 2020 року визнано таким, що втратив чинність, наказ МОЗ України від 17 липня 2018 року № 34-о «Про звільнення ОСОБА_3 », тобто, МОЗ України самостійно скасувало покладення виконання обов`язків ректора ОНМедУ на ОСОБА_1 .

У відзиві (клопотанні) позивач, також, зазначає, що станом на момент звернення до суду з позовною заявою та ухвалення рішення зазначені відомості щодо керівника Одеського національного медичного університету ОСОБА_5 не були виключені з ЄДР та не скасовані.

Крім того, позивач звертає увагу суду, що предметом позову у даній справі є, зокрема, визнання протиправною бездіяльності МОЗ України щодо незатвердження кошторисів ОНМедУ на 2019 рік, при цьому, апелянт не наводить у своїй апеляційній скарзі жодних обґрунтувань щодо того, яким саме чином той чи інший доказ, наданий МОЗ України впливає на законність та обґрунтованість рішення.

03.12.2020 до суду апеляційної інстанції від Міністерства охорони здоров`я України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач вказує, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року не стосувалося безпосередньо прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_1 , а тому апеляційне провадження підлягає закриттю.

Розглянувши доводи клопотання Одеського національного медичного університету про закриття апеляційного провадження у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, реалізуючи передбачене статтею 55 Основного Закону право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється в його володільця у момент порушення чи оспорення останнього.

У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно ч. 1 ст. 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами частини 1 статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З вказаної норми випливає, що особа, набуваючи статусу апелянта у справі, до участі у якій не була залучена, повинна мати не просто певний обсяг прав, свобод та інтересів, що зачіпаються тим чи іншим способом при прийняті судового рішення, а питання про захист чи відмову у захисті прав, свобод чи інтересів саме цієї особи має бути вирішено судом безпосередньо.

Така вимога Кодексу адміністративного судочинства України є імперативною, та положення ч. 1 ст. 13 КАС України не підлягають довільному тлумаченню.

В той же час, колегія суддів зазначає, що особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку, передбаченому статтею 293 КАС України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

На переконання суду апеляційної інстанції, рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Під час дослідження матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що спірним рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року (залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року та постановою Верховного Суду від 07 травня 2020 року) визнано протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України щодо незатвердження кошторисів Одеського національного медичного університету на 2019 рік та зобов`язано Міністерство охорони здоров`я України вчинити дії, а саме: затвердити кошториси Одеського національного медичного університету на 2019 рік, а саме: - за КПКВК 2301020 «Дослідження, наукові і науково-технічні розробки, виконання робіт за державними цільовими програмами і державним замовленням, підготовка та підвищення кваліфікації наукових кадрів у сфері охорони здоров`я, фінансова підтримка розвитку наукової інфраструктури та об`єктів, що становлять національне надбання»; - за КПКВК 2301070 «Підготовка і підвищення кваліфікації медичних та фармацевтичних, наукових та науково-педагогічних кадрів вищими навчальними закладами ІІІ і ІV рівнів акредитації»; - за КПКВК 2301170 «Діагностика і лікування захворювань із впровадженням експериментальних та нових медичних технологій у закладах охорони здоров`я науково-дослідних установ та вищих навчальних медичних закладах Міністерства охорони здоров`я України».

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У даному випадку, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року стосується вичерпного кола суб`єктів - Міністерства охорони здоров`я України та Одеського національного медичного університету.

Викладене, на думку суду апеляційної інстанції, додатково не може свідчити про порушення охоронюваних законом прав та інтересів ОСОБА_1 , який, як він вказує є законним т.в.о. ректора ОНМедУ, а не ОСОБА_5 , тобто, лише він міг бути підписантом кошторисів від імені Одеського національного медичного університету, оскільки Окружним адміністративним судом встановлено обставини щодо наявності повноважень у ОСОБА_5 на подання до МОЗ України кошторисів.

Як свідчить мотивувальна та резолютивна частини оскаржуваного рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року, судом першої інстанції питання про права, свободи чи інтереси ОСОБА_1 жодним чином не вирішувались.

При цьому, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року зміни стану будь-яких прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків ОСОБА_1 не спричинило.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що судом першої інстанції жодна оцінка в мотивувальній частині рішення зазначеним апелянтом обставинам щодо блокування Окружним адміністративним судом міста Києва та Приморським районним судом міста Одеси можливості управління ОНМедУ Міністерством охорони здоров`я, встановлення Верховним Судом незаконності ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва про забезпечення позову та скасування заходів забезпечення позову, вжитих Приморським районним судом міста Одеси, якими було заблоковано можливість Міністерству охорони здоров`я України здійснювати управління ОНМедУ, проведення незаконної реєстраційної дії щодо включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про ОСОБА_5 як керівника ОНМедУ, не надавалась та не досліджувалась, адже предметом позову у даній справі було визнання протиправною бездіяльності МОЗ України щодо незатвердження кошторисів ОНМедУ на 2019 рік, і наявність відповідних прав на подання до МОЗ України таких кошторисів ОСОБА_1 не встановлювалась, і, відповідно, питання порушення жодного права апелянта не вирішувалось.

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року визнано законним та обґрунтованим судами апеляційної та касаційної інстанції; при цьому, апеляційна скарга ОСОБА_1 є, в свою чергу, по своїй суті, спробою в обхід визначеному КАС України порядку оскарження рішення судів нижчих інстанцій та перегляду таких судами вищих інстанцій, здійснити перегляд таких рішень, що набрали законної сили.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 305 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2019 року було відкрито помилково, а тому відповідно статті 305 КАС України, підлягає закриттю.

Аналогічного висновку щодо процесуальної можливості закриття провадження у випадку, якщо таке було відкрито помилково, дійшов Верховний Суд в ухвалі від 28 листопада 2019 року (справа №825/1154/17), а також Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 03.10.2018 (справа №826/16892/17).

Керуючись статтями 248, 305, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання Одеського національного медичного університету про закриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2019 року - задовольнити.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Одеського національного медичного університету до Міністерства охорони здоров`я України, виконуючого обов`язки Міністра охорони здоров`я України Супрун Уляни Надії, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Державної казначейської служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов