Справа № 640/22137/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Київ № 640/22137/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування рішень, визнання недійсним акта,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить (з урахуванням уточненої позовної заяви від 19.11.2019):

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.09.2018 №0-2657, прийняте Головним управлінням ДФС у м. Києві;

- скасувати та вважати недійсним рішення уповноваженої особи Головного управління ДФС у м. Києві Ворожейкіної Ю.М. від 01.03.2019 №92702-17 про опис майна у податкову заставу;

- скасувати та вважати недійсним акт опису майна від 11.07.2019 №514/26-15-17-03-15.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказано про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято після 1 липня, тобто з порушенням вимог ст. 267 Податкового кодексу України, яке, при цьому, на податкову адресу ОСОБА_1 не надходило, оскільки Головне управління ДПС у м. Києві скористалось недостовірною інформацією щодо податкової адреси останньої, а саме: АДРЕСА_1 , замість вірної - АДРЕСА_2 , що відповідає місцю реєстрації позивача. З огляду на викладене, у позовній заяві наголошено на тому, що податкове повідомлення-рішення від 17.09.2018 №0-2657 є неузгодженим, що, відповідно, виключає можливість прийняття та направлення податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення, а також витребувано від відповідача докази по справі.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що на виконання вимог податкового законодавства та у зв`язку з невиконанням позивачем податкового зобов`язання, контролюючим органом вжито заходів з метою забезпечення їх виконання позивачем.

Від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання додатково наголосила на обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що у силу п. 70.7 ст. 70 Податкового кодексу України, контролюючий орган не вправі самостійно змінювати місце обліку платника податків та самостійно дізнатися про таке, оскільки зміна даних про податкову адресу платника податків здійснюється виключно за заявою такого платника.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2020 від Головного управління ДПС у м. Києві повторно витребовано докази по справі.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 12.11.2020.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та пояснення по справі, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу ДНЗ НОМЕР_1 (дата реєстрації 06.06.2018).

Як наслідок, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.09.2018 №0-2657, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» за 2018 рік у сумі 14 583,33 грн.

У подальшому, Головним управлінням ДФС у м. Києві сформовано податкову вимогу від 01.03.2019 №92702-17, якою ОСОБА_1 повідомлено про те, загальна сума податкового боргу останньої станом на 28.02.2019 становить 14 583,33 грн.

Крім того, рішенням начальника відділу погашення боргу фізичних осіб управління погашення боргу ГУ ДФС у м. Києві Ворожейкіною Ю.М. від 01.03.2019 №92702-17 про опис майна у податкову заставу, відповідно до ст. 89 Податкового кодексу України, здійсненоопис майна, що перебуває у власності платника податків ОСОБА_1 , із зазначенням того, що у разі, якщо на момент складення акту опису майно відсутнє або його балансова вартість менше за суму податкового боргу, - також того майна, право власності на яке він набуде у майбутньому.

На підставі викладеного, Головним управлінням ДФС у м. Києві складено акт опису майна від 11.07.2019 №514/26-15-17-03-15, яким податковим керуючим Костюченком К.В. на виконання рішення начальника відділу погашення боргу фізичних осіб управління погашення боргу ГУ ДФС у м. Києві Ворожейкіною Ю.М. від 01.03.2019 №92702-17 про опис майна у податкову застав проведено опис майна ОСОБА_1 , а саме: транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ GLS 350 2987 (2017), сірий, 3 двигуна НОМЕР_2 , ДНЗ НОМЕР_1 .

Вважаючи вказані податкове повідомлення-рішення, рішення уповноваженої особи Головного управління ДФС у м. Києві Ворожейкіної Ю.М. від 01.03.2019 №92702-17 про опис майна у податкову заставу та акт опису майна від 11.07.2019 №514/26-15-17-03-15 такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України, Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Приписами пп. 267.1.1. п. 267.1 та пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 Податкового кодексу України передбачено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування. Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року). Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності (пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України).

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, право власності на спірний транспортний засіб за ОСОБА_1 зареєстровано 06.06.2018. Відтак, з огляду на дату такої реєстрації - 06.06.2018, - факт прийняття Головним управлінням ДФС у м. Києві оскаржуваного податкового повідомлення-рішення 17.09.2018 (за 2018 рік), тобто після 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року), не свідчить про порушення відповідачем строку надсилання (вручення) оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивачу.

У силу п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Так, за твердженням позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення на податкову адресу ОСОБА_1 не надходило, оскільки Головне управління ДПС у м. Києві скористалось недостовірною інформацією щодо податкової адреси останньої, а саме: АДРЕСА_1 , замість вірної - АДРЕСА_2 , що відповідає місцю реєстрації позивача.

Разом з тим, факт неналежного вручення позивачу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення саме по собі не свідчить про протиправність останнього, а лише може вказувати на відсутність узгодження податкового зобов`язання.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу (пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України).

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що з огляду на заявлені підстави позову - не надходження на податкову адресу ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення від 17.09.2018 №0-2657, - належним способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача є визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 01.03.2019 №92702-17, яка, при цьому, не є предметом оскарження у межах даної адміністративної справи, а тому окремій оцінці судом не підлягає.

У свою чергу, відповідно до п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відтак, застосування податкової застави є похідним від визначення контролюючим органом податкового боргу, у даному разі у податковій вимозі від 01.03.2019 №92702-17. Як наслідок, без визнання протиправною та скасування вказаної вимоги відсутні законодавчо мотивовані підстави для скасування та визнання недійсними рішення уповноваженої особи Головного управління ДФС у м. Києві Ворожейкіної Ю.М. від 01.03.2019 №92702-17 про опис майна у податкову заставу та акту опису майна від 11.07.2019 №514/26-15-17-03-15.

Виходячи зі змісту заявлених предмету та підстав позову, суд вказує про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.09.2018 №0-2657, а також для скасування та визнання недійсними рішення уповноваженої особи Головного управління ДФС у м. Києві Ворожейкіної Ю.М. від 01.03.2019 №92702-17 про опис майна у податкову заставу та акту опису майна від 11.07.2019 №514/26-15-17-03-15.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та, як наслідок, про відмову у задоволенні останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок