Справа № 824/2/17-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

26 листопада 2020 р. м. Чернівці справа № 824/2/17-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.

за участю секретаря судового засідання Вепрюка М.Ю.

учасників справи:

представника заявника - Підгорної Л.Є.

представника відповідача - Смутняка О.В.

треті особи - не з`явилися

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області

треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватне підприємство "Захід - Зем", ДП "Вижницький держспецлісгосп АПК", Чернівецька обласна державна адміністрація

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_2 , в якій заявник просить здійснити судовий контроль за виконанням постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.12.2018 р. по справі № 824/2/17-а.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.11.2020 р., представник заявника підтримав подане клопотання.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у судовому засіданні, яке відбулося 26.11.2020 р., заперечував проти задоволення клопотання, оскільки рішення суду по справі № 824/2/17-а виконано, відтак відсутні підстави для застосування судового контролю в порядку ст. 382 КАС України.

У судове засідання призначене на 26.11.2020 р. треті особи не з`явилися, явку представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 382 КАС України, суд вважає, що неприбуття третіх осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду поданого клопотання.

Розглянувши клопотання про здійснення судового контролю за виконання судового рішення, заслухавши думку учасників справи, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

З матеріалів справи видно, що постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.12.2017 р., яка залишена без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.06.2018 р. та постановою Верховного Суду від 28.08.2020 р., позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватне підприємство "Захід - Зем", ДП "Вижницький держспецлісгосп АПК", Чернівецька обласна державна адміністрація про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано висновок відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність № 629/41-16 від 19.08.2016 р.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва, орієнтовною площею до 0,0561 га, розташованої на території Мигівської сільської ради, с. Мигове, Вижницького району, Чернівецької області № 892 від 24.11.2015 р.

Отже, постановою суду від 08.12.2017 р. у справі № 824/2/17-а, яка набрало законної сили, не встановлено відповідачу строк для подання звіту про виконання судового рішення.

У судовому засіданні представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області стверджував, що на виконання постанови суду від 08.12.2017 р. у справі № 824/2/17-а, висновок відділу Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність № 629/41-16 від 19.08.2016 р. скасовано та доповідною запискою Юридичного управління Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 09.09.2020 р. № 1571/3-20-07 проінформовано керівництво про необхідність виконання судового рішення у адміністративній справі № 824/2/17-а в частині повторного розгляду проекту щодо відведення земельної ділянки у власність (Т.3 а.с. 71).

18.09.2020 р. ОСОБА_1 звернулася із письмовою заявою до управління Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, в які просила, в т.ч: повторного розгляду проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, з врахуванням висновків Верховного Суду (Т. 3 а.с. 67-68).

30.09.2020 р. Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повідомило ОСОБА_1 про результати розгляду звернення (а.с. 69-70).

Судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для індивідуального садівництва с. Мигове Вижницького району Чернівецької області розроблений ФОП ОСОБА_3 повторно розглянутий та Висновком про розгляд документації із землеустрою від 13.10.2020 р. № 21622/82 -20 не погоджений.

29.10.2020 р. проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для індивідуального садівництва с.Мигове Вижницького район Чернівецької області, розроблений ПП Захід-Зем повторно розглянуто та Висновком про розгляд документації із землеустрою № 15593/82-20 не погоджено.

Під час судового розгляду поданого клопотання судом встановлено, що заявник фактично не погоджується із Висновками про розгляд документації із землеустрою, прийнятими на виконання судового рішення у справі № 824/2/17-а.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 р. № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 р. взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, від 20.07.2004 р. вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 р. № 2-р (II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене ст. 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 р. № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 п. п. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

На підставі аналізу ст. ст. 3, 8, ч. 1 та 2 ст. 55, ч. 1 та 2 ст. 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 р. № 2-р (II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення ст. 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, зазначені процесуальні дії щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи видно, що на виконання постанови суду від 08.12.2017 р. у справі № 824/2/17-а, яка набрала законної сили, відповідачем повторно розглядалися проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для індивідуального садівництва с. Мигове Вижницького району Чернівецької області, які розроблені ФОП ОСОБА_3 та ПП Захід-Зем, за результатами яких прийнято Висновки про розгляд документації із землеустрою від 13.10.2020 р. № 21622/82 -20 та від 29.10.2020 р. № 15593/82-20.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, а не його обов`язком, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що незгода позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень, яке прийняте на виконання судового рішення, не є підставою для здійснення судового контролю шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення.

Водночас, суд роз`яснює, що незгода із Висновками про відмову у погодженні проекту землеустрою, не позбавляє позивача права звернутися до суду з відповідним позовом про їх скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 243, 248, 256, 370, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення від 08.12.2017 р. в адміністративній справі № 824/2/17-а, відмовити.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвалу в повному обсязі складена 01.12.2020 р.

Суддя В.К. Левицький