Справа № 160/14068/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області та на теперішній час має податковий борг у сумі 939 850,31 грн., який обліковується в інтегрованій картці платника податків та складається з:
- з військового збору 43 804,95 грн.;
- з податку на додану вартість 274 155,99 грн.;
- з адміністративних штрафів та інших санкцій 680,00 грн.;
- по податку на доходи фізичних осіб 621 889,37 грн.
Позивач зазначає, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення в адміністративному та судовому порядку не оскаржуються.
Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу, позивачем в автоматичному режимі було сформовано та направлено відповідачу ОСОБА_1 податкову вимогу від 08.12.2015 року №1308-23, яка надіслана засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення на податкову адресу боржника, яка повернута із зазначенням причини «закінченням терміну зберігання».
Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути суму податкового боргу у розмірі 939 850,31 грн. з фізичної особи ОСОБА_1 , на користь держави.
Будь-яких письмових пояснень як щодо заперечень проти пред`явлених позовних вимог, так і щодо визнання останніх матеріали справи не містять.
Відтак, позиція відповідача щодо пред`явлених останньому позовних вимог суду не відома.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи з його права надання до суду відзиву на позовну заяву.
Відзив на позовну заяву, на момент розгляду справи, до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.
Суд розглядає справу відповідно до ст. 263 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ст.263 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області та на теперішній час має податковий борг у сумі 939 850,31 грн., який обліковується в інтегрованій картці платника податків та складається з:
- з військового збору 43 804,95 грн.;
- з податку на додану вартість 274 155,99 грн.;
- з адміністративних штрафів та інших санкцій 680,00 грн.;
- по податку на доходи фізичних осіб 621 889,37 грн.
Відповідно до розрахунку податкового боргу, копія якого міститься в матеріалах справи, податковий борг відповідача виник у зв`язку з несплатою основних платежів та штрафних санкцій за винесеними позивачем податковими повідомленнями-рішеннями, а також нарахованої, за порушення строків сплати, пені у 2018 році.
За результатами документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було складено акт №1416/04-36-13-05/ НОМЕР_1 від 17.01.2018 року, в якому було встановлено порушення, з боку відповідача, вимог ст.ст. 49, 163, 164, 177, 181, 183, 187 Податкового кодексу України; ст.ст. 4, 6, 7, 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
На підставі вищезгаданого акту перевірки від 17.01.2018 року, позивачем були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:
ГУ ДПС у Дніпропетровській області 08.12.2015 року винесено податкову вимогу форми «Ф» №1308-23 в сумі 12 327,10 грн., яку було направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з врученням, конверт з якою повернувся до позивача із зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання».
На підставі викладеного вище та у відповідності до п.2 ст.42 Податкового кодексу України, яким визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Поштова кореспонденція контролюючим органом вручена відповідачу належним чином, на підставі норм діючого податкового законодавства.
Зазначена податкова вимога не є відкликаною, відомості щодо її оскарження в матеріалах справи відсутні, а відтак, вимога є такою, що підлягає обов`язковому виконанню.
Отже, станом на момент звернення позивача до суду, відповідачем в добровільному порядку не сплачено зазначену вище суму податкового зобов`язання по єдиному податку, а відтак у фізичної особи ОСОБА_1 наявна заборгованість перед державним бюджетом в розмірі 939 850,31 грн.
Будь-яких доказів сплати податкового боргу у визначеній сумі відповідачем на момент розгляду і вирішення даної справи до суду не надано.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV, тощо.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отриманні від продажу товарів (робіт, послуг) майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отриманні як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Відповідно до пп. 129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України, при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Відповідно до підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПКУ нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 ПКУ, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (1,5 відсотка від об`єкта оподаткування).
Зокрема, підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПКУ передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов`язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок.
Разом з цим, платник, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити військовий збір з таких доходів (підпункт 168.2.1 пункт 168.2 статті 168 ПКУ).
Пунктом 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України визначено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до п.177.2 ст. 177 ПКУ, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.
Відповідно до п.181.1 ст. 181 Податкового кодексу України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.
Відповідно до п.183.1 ст. 183 Податкового кодексу України, будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.
Згідно п.183.2 ст. 183 Податкового кодексу України, у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.
Відповідно до п.183.3 ст.183 Податкового кодексу України, у разі добровільної реєстрації особи як платника податку або особи, яка відповідає вимогам, визначеним підпунктом 6 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу, реєстраційна заява подається згідно з пунктом 183.7 цієї статті не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку податкового періоду, з якого такі особи вважатимуться платниками податку та матимуть право на податковий кредит і складання податкових накладних.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд, згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене вище, позивачем суб`єктом владних повноважень була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 суми податкової заборгованості у загальному розмірі 939 850,31 грн., натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеній в заявленій позовній заяві.
На підставі викладеного вище, суд вважає позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 939 850,31 грн., такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відповідно до платіжного доручення від 24.07.2020 р. №1817 за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 15 850,50 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят грн. 50 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Враховуючи задоволення позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 939 850,31 грн., та зважаючи на той факт, що судових витрат суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз у даній справі сплачено не було, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 15 850,50 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят грн. 50 коп.) є сплаченим, а отже стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 939 850,31 грн., - задовольнити.
Стягнути суму податкового боргу у розмірі 939 850,31 грн. з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова