Справа № 443/1333/20
Суддя: Сливка С. І.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №443/1333/20
Провадження №2-а/443/84/20
РІШЕННЯ

іменем України

01 грудня 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря Кушнір М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного державного інспектора Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області Собко Володимира Богдановича, Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області про скасування постанови,

встановив:

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного державного інспектора Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області Собко Володимира Богдановича, Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області в якому просить: визнати дії Головного державного інспектора Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області Собко В.Б. щодо складання постанови №1510 від 06.09.2020 року протиправними; визнати протиправною та скасувати постанову №1510 від 06.09.2020 року; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить в порядку ст.249 КАС України постановити окрему ухвалу щодо істотного порушення головним державним інспектором Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області Собком В.Б. норм закону.

В обґрунтування заявленого позову позивач покликається на те, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.88-5 КУпАП., а саме у тому, що він не надав правдиві дані ПІП для складення протоколу про адміністративне правопорушення, відмовився виконувати законні розпорядження інспектора, назвав прізвище ОСОБА_2 для складення протоколу. Однак, чинний КУпАП не містить ст.88-5. Натомість відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів посадових осіб органів, що здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища передбачена ст.188-5 КУпАП. Крім того, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки у такій не наведено жодних доказів, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП. Також, оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням процесуальних норм, зокрема його було фактично позбавлено права на правову допомогу, не надано можливості подати докази, надати пояснення, не складено протоколу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою від 29.09.2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 15.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, згідної якої просить розглядати справу у його відсутності.

Представник відповідача Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області у судове засідання не з`явився. Від начальника управління Л.Кравця надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Відзиву на позов не подав.

Відповідач головний державний інспектор Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області Собко В.Б. у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не подав. Відповідно до вимог ч.3 ст. 205 КАС України, його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши надані суду докази, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

З диспозиції ст.188-5 КУпАП видно, що відповідальність за вказаною статтею настає за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Як вбачається з постанови №1510 від 06.09.2020 /а.с.28/, 06.09.2020р. о 11.30 год. ОСОБА_1 не надав правдиві дані ПІП для складення протоколу про адміністративне правопорушення, відмовився виконувати законні розпорядження інспектора, назвав прізвище ОСОБА_2 для складення протоколу, чим порушив ст.ст.10,35 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів».

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону (неправомірною), є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Остаточна оцінка поведінки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дається в постанові по справі.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обгрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, привальним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема: перевіряти документи на право використання водних біоресурсів, зупиняти транспортні (у тому числі плавучі) засоби та проводити огляд речей, транспортних (у тому числі плавучих) засобів, знарядь рибальства, добутої продукції та інших предметів; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, фото- і відеозйомку як допоміжні засоби для запобігання і виявлення порушень законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Однак, як видно зоскаржуваної постанови, в такій інспектор Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області не взяв до уваги заперечень ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення та не надав їм належної оцінки, обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відтак, суд відхиляє дані зазначені у постанові, оскільки при винесенні постанови не враховано заперечень позивача, не наведено жодних належних та достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Більше того, ні з оскаржуваної постанови, ні з протоколу про адміністративне правопорушення не видно, на підставі яких документів встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ).

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення (ч.1 ст.276 КУпАП).

У п.2.4 рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року по справі №5-рп/2015 роз`яснено, що словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (абз.4 ст.258 КУпАП). Серед зазначених у цій статті випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається і постанова виноситься на місці вчинення правопорушення, стаття 188-5 відсутня.

Також, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (ст.277 КУпАП).

Водночас, як видно з оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення /а.с.30-31/ та складені в один день 06.09.2020 року, тобто оскаржувана постанова була винесена на місці вчинення правопорушення, тобто з порушенням вимог ст.276 КупАП.

Таким чином, ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду протоколу, а також не надано можливості скористатися правовою допомогою захисника.

Доказів іншого відповідачами не надано суду.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, відповідачі в судове засідання не з`явились, не подали до суду відзиву на позов та будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП, тобто не довели правомірність оскаржуваної постанови.

Більше того, зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних у ній.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та вважає, що дану постанову слід скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки суду не надано жодних доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КупАП.

При цьому, вимога позивача щодо визнання дій Головного державного інспектора Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області Собко В.Б. протиправними не відповідає способам захисту, передбачених ст.5 КАС Українита виходить за межі компетенції суду, яка визначена ч.3 ст.286 КАС України, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Також, з матеріалів справи не вбачається наявності обставин, передбачених ст.249 КАС України для постановлення окремої ухвали у даній справі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.77, 241-246, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №1510 від 06.09.2020 року Головного державного інспектора Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області Собко Володимира Богдановича.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Державного агенства рибного господарства у Львівській області на користь ОСОБА_1 420,40 грн. судових витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десятиднів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С.І. Сливка