Справа № 580/2584/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2584/20 Суддя (судді) першої інстанції: М.А. Білоноженко
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії командування військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу компенсації за не отриманий продовольчий пайок за період з 13.04.2004 року по 18.02.2019 року; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за не отриманий продовольчий пайок за період з 13.04.2004 року по 18.02.2019 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 13.04.2004 року по 18.12.2019 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2019 року №35-РС позивача звільнено з військової служби у відставку за підпунктом б (за станом здоров`я) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.2019 року №242 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 18.12.2019 року

Вважаючи дії командування військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу, при звільненні з військової служби, компенсації за не отриманий продовольчий пайок за період з 13.04.2004 року по 18.02.2019 року протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (у редакції, яка діяла до 11.03.2000), військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Положенням ч. 4 вказаної статті визначено, що порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації грошових доходів.

На виконання вимог вказаного Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу Міністерства внутрішніх справ" від 12.03.1996 №316.

Згідно п. 2 Закону України від 17.02.2000 року № 1459-ІІІ "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" дію частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них було зупинено.

Закон набув чинності з 11.03.2000 року.

У встановленому порядку пункт 2 Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" неконституційним не визнавався.

З січня 2001 року набула чинності стаття 16 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.1991 № 1934-ХІІ, якою військовослужбовцям гарантувалося одержання за рахунок держави житла, фінансового, речового, продовольчого, медичного (у тому числі санаторно-курортного) та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України і враховують характер та умови службової діяльності, стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.

При цьому, Закон не передбачав отримання грошової компенсації за неотримане продовольче забезпечення.

29.03.2002 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації", яка також не передбачала компенсації за продовольче забезпечення.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що грошова компенсація замість продовольчих пайків була передбачена законодавством України лише в період з 20.12.1991 року по 11.03.2000 року.

В даному випадку, позивач просить стягнути грошову компенсацію за продовольче забезпечення у період з 13.04.2004 року по 18.02.2019 року.

Враховуючи те, що після 11.03.2000 року чинним законодавством не встановлено право військовослужбовців, звільнених з військової служби на грошову компенсацію замість неотриманого речового та продовольчого забезпечення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії командування військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу компенсації за не отриманий продовольчий пайок за період з 13.04.2004 року по 18.02.2019 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за не отриманий продовольчий пайок за період з 13.04.2004 року по 18.02.2019 року.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.09.2013 у справі №2а-7/10/0408 (К/9991/46115/11).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

А.Ю. Коротких