Справа № 560/1357/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1357/20
РІШЕННЯ

іменем України

25 листопада 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

за участю:секретаря судового засідання Василевської К.В. позивача ОСОБА_1 представника позивача Полянської О.А. представника третьої особи Шамасурян К.П.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача комунальне підприємство "Хмельницька міська дитяча лікарня" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового страхового стажу ОСОБА_2 період роботи на посаді медичної сестри в інфекційно-боксованому відділенні Хмельницької міської дитячої лікарні з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року та призначити пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я з 01 липня 2019 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 липня 2019 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років.

Відповідач листом від 08.10.2019 року № 32843/03 повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я в зв`язку з відсутністю спеціального стажу роботи.

Згідно наданих позивачем документів її спеціальний стаж становить 23 роки 2 місяці 1 день, до спеціального стажу позивача відповідач не зарахував період її роботи медичною сестрою з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року в інфекційно-боксованому відділенні Хмельницької міської дитячої лікарні.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, враховуючи наступне.

Відповідно до запису у трудовій книжці, позивач з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року працювала медичною сестрою педіатричного відділення патології новонароджених Хмельницької міської дитячої лікарні.

Такий запис частково не відповідає дійсності, тому що адміністрація лікарні у наказі про прийняття на посаду і у трудовій книжці помилково вказала відомості про місце роботи позивача, оскільки відділення патології новонароджених у лікарні на той час взагалі не функціонувало.

Згідно відповіді комунального підприємства "Хмельницька міська дитяча лікарня" № 1025 від 20.12.2019 року, в лікувальному закладі з 1987 року по 1999 рік функціонувало лише два аналогічного виду відділення, а саме: інфекційно-боксоване відділення патології новонароджених та інфекційно-боксоване відділення для дітей грудного віку.

Для підтвердження спеціального трудового стажу позивач надала Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області уточнюючу довідку № 37 від 07.08.2019 року, видану комунальним підприємством "Хмельницька міська дитяча лікарня".

Також підтвердженням того, що позивач працювала саме в інфекційно-боксованому відділенні є карточки-справки на ім`я позивача де відображені доплати у розмірі 15 % за шкідливість праці в період з 1994 року по 1999 рік, копії наказів Хмельницької міської дитячої лікарні № 15 від 01.03.1995 року та № 10 від 01.02.1995 року де посада позивача зазначена як медична сестра інфекційно-боксованого відділення новонароджених.

Неналежне оформлення трудових книжок відповідальними особами лікувальної установи не може бути підставою для позбавлення позивача її права на належний соціальний захист.

Записи у трудовій книжці проводяться працівниками установи, тому позивач не повинна нести відповідальність за допущені неточності при заповненні трудової книжки.

Таким чином відповідач не мав законних підстав приймати рішення про відмову у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивача з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року та призначення пенсії за вислугу років.

На підставі наведеного позивач вважає, що позов підлягає задоволенню.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження, судове засідання призначено на 31.03.2020 року.

В зв`язку із неявкою сторін та клопотаннями представника позивача і представника відповідача, судове засідання відкладено на 04.05.2020 року.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.05.2020 року задоволено клопотання представника відповідача, розгляд справи відкладено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Після пом`якшення протиепідемічних заходів судове засідання призначено на 12.10.2020 року.

Протокольною ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року задоволено клопотання представника відповідача та залучено в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-комунальне підприємство "Хмельницька міська дитяча лікарня", а також задоволено клопотання представника позивача-ухвалено викликати в судове засідання свідків, розгляд справи відкладено до 02.11.2020 року.

02.11.2020 року розгляд справи не відбувся в зв`язку із необхідністю розгляду справи, пов`язаної з виборчим процесом.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, та надали суду пояснення, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, хоча відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, та подала заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

За клопотанням позивача та її представника суд вирішив провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

26.03.2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов позивача.

У відзиві на позов представник відповідача у задоволенні позову просить відмовити, надавши наступні пояснення.

01.07.2019 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно пункту е) статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.09.2020 року № 96 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років в зв`язку із відсутністю необхідного спеціального страхового стажу який необхідний для вислуги років.

Про прийняте рішення позивач повідомлена листом № 32843/03 від 08.10.2019 року.

11.10.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148 від 03.10.2017 року, відповідно до якого правом на пенсію за вислугу років мають особи в яких на день введення в дію цього Закону (11.10.2017 року) наявний спеціальний стаж не менше 26 років 6 місяців на посадах і в установах, передбачених "Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року, та дотриманні норми щодо досягнення пенсійного віку та наявного страхового стажу відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до записів трудової книжки з 02.08.1994 року по 30.06.2019 року позивач працювала медичною сестрою педіатричного відділення патології новонароджених Хмельницької міської дитячої лікарні.

Згідно довідки № 37 від 07.08.2019 року, виданої комунальним підприємством "Хмельницька міська дитяча лікарня", позивач з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року працювала медичною сестрою в інфекційно-боксованому відділенні.

За результатами звірки первинних документів (довідка про відповідність даних про стаж або заробітну плату первинним документам, № 3146 від 18.09.2019 року), не підтверджено факт роботи позивача медичною сестрою з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року в інфекційно-боксованому відділенні.

Для перевірки лікувальним закладом не були надані накази про створення інфекційно-боксованого відділення для новонароджених, штатні розписи за 1994-1999 роки та табелі обліку робочого часу за 1994-1999 роки на ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ). Звірці підлягали накази за 1994-1999 роки, згідно яких надавалися переробки годин на час неукомплектованості відділення медсестрам інфекційно-боксованого відділення для новонароджених де вказується прізвище ОСОБА_3 (дівоче прізвище позивача ОСОБА_2 ). У наказі № 71 від 28.10.1994 року назва відділення прописана іншою пастою.

Згідно наданих позивачем для призначення пенсії документів, станом на 11.10.2017 року її спеціальний стаж роботи в закладах охорони здоров`я становить 23 роки 2 місяці 1 день.

Враховуючи зазначене, представник відповідача вважає, що у відповідача відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

Представник третьої особи в судовому засіданні визнала позовні вимоги та підтвердила право позивача на призначення пенсії за вислугу років.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на отримання пенсії в України є конституційним правом громадянина України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

Вказаний Закон набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Частиною 1 статті 44 Закону України №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Позивач, 01.07.2019 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою за № 6474 в якій просила призначити їй пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 6 від 23.09.2019 року відмовлено ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу який необхідний для вислуги років.

Про прийняте рішення позивач повідомлена листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 32843/03 від 08.10.2019 року.

У листі відповідач повідомив, що з 04.06.2019 року право на пенсію за вислугу років згідно статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначається з врахуванням вимог щодо вислуги років та стажу, які були передбачені законодавством станом на 11.10.2017 року, та щодо віку станом на 31.03.2015 року.

Право на пенсію за вислугу років мають працівники закладів охорони здоров`я незалежно від віку за наявності спеціального стажу за вислугу років станом на 1.04.2015 року не менше 25 років, станом на 01.01.2016 року не менше 25 років 6 місяців, станом на 11.10.2017 року не менше 26 років 6 місяців.

Записи трудової книжки за період з 02.08.1994 року по 30.06.2019 року не відповідають за змістом довідці лікарняного закладу № 37 від 07.08.2019 року щодо відділення в якому працювала позивач на посаді медичної сестри.

Звірка первинних документів не підтвердила факт роботи позивача саме в інфекційно-боксованому відділенні, тому спеціальний стаж обрахований в розмірі 23 роки 2 місяці 1 день без врахування періоду роботи позивача з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року саме в такому відділенні.

Частиною 1 статті 24 цього Закону надається визначення правового терміну страховий стаж, а саме: це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частин 2, 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно із пунктом 2-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України №1058-IV, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Розділ XV Закону України №1058-IV доповнено пунктом 2-1 згідно із Законом України від 03.10.2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", який набрав чинності 11.10.2017 року.

Статтею 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року, передбачено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до пункту е) частини 1 статті 55 цього Закону, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту.

Таким чином, суд погоджується із висновком відповідача про те, що працівники закладів охорони здоров`я мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку звернення за призначенням такої пенсії за наявності спеціального стажу роботи за вислугу років, а саме:

-станом на 01.04.2015 року - не менше 25 років;

-станом на 01.01.2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

-станом на 11.10.2017 року - не менше 26 років 6 місяців.

Згідно із статтею 62 Закону України № 1931-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", Кабінет Міністрів України постановою № 637 від 12.08.1993 року затвердив "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній".

Так, відповідно до пунктів 1, 3 цього Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній відповідних записів.

Відповідно до записів № 2, 3, 4 у трудовій книжці НОМЕР_1 , позивач з 02.08.1994 року по 30.06.2019 року працювала на посаді медичної сестри педіатричного відділення патології новонароджених у Хмельницькій міській дитячій лікарні, в послідуючому у комунальному підприємстві "Хмельницька міська дитяча лікарня" Хмельницької міської ради.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до спеціального страхового стажу не враховало період роботи позивача з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року в інфекційно-боксованому відділенні патології новонароджених Хмельницької міської дитячої лікарні, в зв`язку із відсутністю такого запису у трудовій книжці.

Позивач в підтвердження своєї роботи у вказаний період і саме у інфекційно-боксованому відділенні патології новонароджених дитячої лікарні надала довідку комунального підприємства "Хмельницька міська дитяча лікарня" Хмельницької міської ради № 37 від 07.08.2019 року про те, що з 1987 року по 1999 року у лікарні функціонувало інфекційно-боксоване відділення патології новонароджених. З 01.08.1999 року інфекційно-боксоване відділення перепрофільоване у відділення патології новонароджених.

Отже з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року позивач працювала в інфекційно-боксованому відділенні патології новонароджених , а починаючи з 01.08.1999 року і по дату звільнення-30.06.2019 року, працювала на посаді медичної сестри педіатричного відділення патології новонароджених.

В судовому засіданні факт роботи позивача у такому відділенні підтверджується особовими рахунками про нарахування заробітної плати, в яких відображені доплати у розмірі 15 % за шкідливість праці, а також наказами про реорганізацію цих відділень, а саме: наказ № 20 від 30.07.1999 року, наказ № 24 від 01.09.1999 року. Така інформація викладена у довідці щодо інфекційно-боксованого відділення № 1025 від 20.12.2019 року, наданої комунальним підприємством "Хмельницька міська дитяча лікарня" Хмельницької міської ради у відповідь на адвокатський запит.

Також на адвокатський запит, комунальне підприємство "Хмельницька міська дитяча лікарня" Хмельницької міської ради , листом від 27.02.2020 року № 183 надало відповідь в якому повідомило, що до 01.08.1999 року в закладі існувало лише інфекційне відділення патології новонароджених, яке з 01.08.1999 року відповідно до наказу № 20 від 30.07.1999 року та наказу № 23 від 25.08.1999 року було перепрофільоване у відділення патології новонароджених.

Документи про створення інфекційного відділення, графіки чергувань, табелі обліку часу надати у лікувального закладу немає можливості, із-за їх відсутності архіві установи.

Допитані в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підтвердили факт спільної роботи із позивачем в період з 1994 року по 1999 рік у інфекційно-боксованому відділенні Хмельницької міської дитячої лікарні.

Таким чином суд вважає, що в судовому засіданні повністю підтверджується факт роботи позивача в період з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року в інфекційно-боксованому відділенні патології новонароджених Хмельницької міської дитячої лікарні, в послідуючому комунального підприємства "Хмельницька міська дитяча лікарня" Хмельницької міської ради.

Відповідач за результатами звірки первинних документів (довідка про відповідність даних про стаж або заробітну плату первинним документам, № 3146 від 18.09.2019 року), якою не підтверджено факт роботи позивача медичною сестрою з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року в інфекційно-боксованому відділенні, зарахував період роботи позивача з 02.08.1994 року по 30.06.2019 року до її пільгового стажу в розмірі 23 роки 2 місяці 1 день, станом на 11.10.2017 року, відповідно до "Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 року.

Згідно вказаного переліку, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів мають право на пенсію за вислугу років.

Разом з тим, при прийнятті рішення щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідач не взяв до уваги статтю 60 Закону України № 1788-XII, а саме: робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Враховуючи вказану норму Закону України № 1788-XII, період роботи позивача з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року необхідно рахувати в подвійному розмірі, оскільки у цей період позивач працювала медичною сестрою в інфекційно-боксованому відділенні Хмельницької міської дитячої лікарні.

Внаслідок такого обрахунку, станом на 01.04.2015 року спеціальний стаж роботи позивача який дає право на отримання пенсії за вислугу років становить більше 25 років, станом на 01.01.2016 року більше 25 років 6 місяців, станом на 11.10.2017 року спеціальний стаж роботи позивача який дає право на отримання пенсії за вислугу років становить більше 27 років, що відповідає вимогам пункту е) статті 55 Закону України № 1788-XI.

За таких обставин дії відповідача щодо відмови у зарахуванні вказаного періоду роботи до страхового стажу позивача в подвійному розмірі необхідно визнати протиправними та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати такий період роботи до її спеціального страхового стажу який дає право на пенсію за вислугу років в подвійному розмірі.

Оскільки позивач має право на призначення пенсії за вислугу років, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.09.2019 року № 96, яким ОСОБА_2 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу.

Позов задовольняється частково, так як суд вважає, що відсутня необхідність визнавати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , тому що такі дії знайшли своє об`єктивне відображення у прийнятому рішенні відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Так як позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії 01.07.2019 року, суд вважає, що необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу пенсію за вислугу років, починаючи з 01липня 2019 року.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Частина 1 статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.09.2019 року № 96 про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_2 до страхового стажу який дає право на призначення пенсії за вислугу років період роботи на посаді медичної сестри в інфекційно-боксованому відділенні Хмельницької міської дитячої лікарні з 02.08.1994 року по 31.07.1999 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років з 01 липня 2019 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 840,80 грн., (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 листопада 2020 року

Позивач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10,Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський