Справа № 640/22150/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просив суд:

- зобов`язати Кабінет Міністрів України відмінити норму заборони видачі проїзних талонів на пільговий проїзд для інвалідів війни у випадку їх втрати повторно як протиправну, протизаконну і неконституційну, та прибрати п. 2 на проїзних талонах для інвалідів війни;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України протягом місяця надати розпорядження або постанову для усіх підрозділів соціального захисту на місцях про дозвіл видавати проїзні талони для інвалідів війни у випадку їх втрати повторно, пункт 2 на проїзних талонах вважати недійсним.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданого 21.06.2007.

За твердженням позивача, останньому видано листи талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно, на зворотньому боці яких у графі "примітки" вказано, зокрема, що у разі втрати талони і квитки не поновлюються (п. 2 приміток).

Вважаючи зазначення вказаного обмеження у використанні талонів і квитків протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволені позовних вимог, зазначив, що Кабінетом Міністрів України зразок вказаного бланку, як станом на момент звернення позивача до суду, так і станом на момент розгляду даної справи судом, затверджено не було, що виключає можливість стверджувати про наявність у діях, бездіяльності чи рішенні Кабінету Міністрів України критерію протиправності у межах спірних правовідносин, а також свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог зобов`язального характеру.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Правовий статус ветеранів війни встановлений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ.

Відповідно п. 21 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються, зокрема, такі пільги: особам з інвалідністю I і II груп надається право безплатного проїзду один раз на рік (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом, а особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи (не більше одного супроводжуючого), - 50-процентна знижка вартості проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту.

Особам з інвалідністю III групи надається право безплатного проїзду один раз на два роки (туди і назад) залізничним, водним, повітряним або міжміським автомобільним транспортом незалежно від наявності залізничного сполучення або проїзду один раз на рік (туди і назад) зазначеними видами транспорту з 50-процентною знижкою вартості проїзду.

Особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, які супроводжують у поїздках осіб з інвалідністю І групи (не більше одного супроводжуючого), надається право користування міжміським транспортом зазначених видів у період з 1 жовтня по 15 травня з 50-процентною знижкою вартості проїзду без обмеження кількості поїздок.

Статтею 18 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що ветеранам війни вручаються посвідчення та нагрудні знаки. Порядок виготовлення та видачі посвідчень і знаків встановлюється Кабінетом Міністрів України та міжнародними договорами, в яких бере участь Україна.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 було затверджено Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни (надалі - Положення №302).

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 (у редакції, яка діяла станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом) установлено, що виготовлення бланків посвідчень ветеранів війни і бланків листів талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості та нагрудних знаків здійснюється Міністерством фінансів: для осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників війни та осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - за замовленням Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 №356 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", в абзацах другому і третьому пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. N 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни" (ЗП України, 1994 р., N 9, ст. 218; Офіційний вісник України, 2009 р., N 3, ст. 85; 2012 р., N 7, ст. 249, N 77, ст. 3106; 2013 р., N 41, ст. 1477; 2016 р., N 35, ст. 1360; 2017 р., N 38, ст. 1204; 2019 р., N 70, ст. 2456, N 88, ст. 2943) слова "Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб" визначено замінити словами "Міністерства у справах ветеранів".

Відповідно до п. 2 Положення №302, лист талонів на право одержання учасниками бойових дій та особами з інвалідністю внаслідок війни проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості є документом, на підставі якого надається право на пільговий проїзд зазначеним особам згідно з пунктом 17 частини першої статті 12, пунктом 21 частини першої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Листи талонів на право одержання ветеранами війни проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості видають: учасникам бойових дій - Мін`юст, органи Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужба за місцем реєстрації ветерана; особам з інвалідністю внаслідок війни - орган соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина (п. 7-1 Положення №302).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів зауважує, що положеннями Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 та іншими нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України не затверджено зразка бланків листів талонів на право одержання проїзних документів (квитків).

Як було зазначено вище, п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 №302 (у редакції, яка діяла станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом) установлено, що виготовлення бланків посвідчень ветеранів війни і бланків листів талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості та нагрудних знаків здійснюється Міністерством фінансів: для осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників війни та осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", - за замовленням Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 №356 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" - Міністерства у справах ветеранів).

Колегія суддів приходить до висновку, що обов`язок з виготовлення бланків листів талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості покладено на Міністерство фінансів України, за замовленням Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 №356 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" - Міністерства у справах ветеранів) для осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасників війни та осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Позивачем не доведено про наявність у Кабінету Міністрів України обов`язку із затвердження зразка бланку листів талонів на право одержання проїзних документів (квитків) безоплатно і з 50-відсотковою знижкою їх вартості.

З огляду на вищевикладене, виключається можливість зобов`язання Кабінету Міністрів України відмінити норму заборони видачі проїзних талонів на пільговий проїзд для інвалідів війни у випадку їх втрати повторно та надати розпорядження або постанову для усіх підрозділів соціального захисту на місцях про дозвіл видавати проїзні талони для інвалідів війни у випадку їх втрати повторно, а п. 2 на проїзних талонах вважати недійсним, з огляду на відсутність нормативного затвердження з боку Кабінету Міністрів України такої заборони.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.