Справа № 420/9600/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9600/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Шишлюк В.Р.

представника відповідача - Жукової Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ІТІНА» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ІТІНА» з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.05.2020 року.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, а позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов обґрунтований позивачем тим, що відповідачем порушений порядок направлення запиту про надання інформації і документів, порушений порядок проведення перевірки позивача, що є підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Позивач зазначає в позові, що до початку проведення перевірки не отримав наказу про її проведення, що виключає можливість проведення такої перевірки, запит про надання документів також направлений позивачу з порушенням строку, оскільки мав бути наданий за п`ять днів до закінчення перевірки, в запиті про надання документів не міститься підстави для його направлення, а в наказі зазначена підстава для проведення перевірки (п. п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України), на яку розповсюджується мораторій на проведення перевірки. Щодо підстави для проведення перевірки, передбаченої п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, строки на проведення такої перевірки сплинули. Крім того, позивач зазначив, що реальність господарських операцій з ТОВ «ЛИБЕРЕ ГРУП» досліджується в іншій судовій справі та перевірка господарських операцій з цим підприємством проводилася податковим органом, у якого наявні всі первинні документи по цим операціям.

Представник відповідача в судове засідання з`явився. Відзив на адміністративний позов обґрунтований відповідачем тим, що податковим органом у відповідності до вимог податкового законодавства проведена перевірка позивача, встановлена нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «ЛИБЕРЕ ГРУП», а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню судом.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд вважає, що позов ТОВ «ІТІНА» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. п. 20.1.2, 20.1.14 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів.

При цьому, у відповідності до п. п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України обов`язком платника податків є подання на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Відповідно до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності підстав, зокрема, за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом, тощо. Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Крім того, відповідно до положень ст. 85 Податкового кодексу України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

З аналізу зазначених положень законодавства вбачається що контролюючий орган має право отримувати від платника податків документи за письмовим запитом як до проведення перевірки так і під час її проведення, але такий запит направляється тільки за наявності підстав, зазначених в Податковому кодексі України та має бути належним чином оформлений, а порушення контролюючим органом норм Податкового кодексу України при складанні такого запиту звільняє платника податків від обов`язку надавати інформацію і документи на такий запит.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ІТІНА» 11.02.2020 року отриманий від ГУ ДПС в Одеській області запит про надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документального підтвердження №1372/10/15-32-04-02-10 від 31.01.2020 року, з посиланням на п. 3 абз. 3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України (виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, податних платником податків), в якому податковий орган просив позивача надати документи та пояснення по господарським відносинам з ТОВ «ЛИБЕРЕ ГРУП».

Однак, позивач відмовився надавати інформацію у вигляді пояснень та їх документальне підтвердження з тих підстав, що запит складений не належним чином та позивач звільнений від обов`язку надавати інформацію на такий запит, про що зазначив в відповіді на запит від 03.03.2020 року вих. №02/03.

Суд погоджується з позицією позивача щодо неналежного оформлення ГУ ДПС в Одеській області запиту та відсутності обов`язку позивача у наданні інформації та її документального підтвердження на такий запит, з огляду на наступне.

Інформаційний запит податкового органу, який направляється платнику податків, у відповідності до п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, має містити підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує, однак запит №1372/10/15-32-04-02-10 від 31.01.2020 року такої інформації не містить. В запиті є посилання на п. 3 абз. 3 п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України (виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, податних платником податків), однак інформація, яка це підтверджує в запиті не зазначена та не зазначено будь-якої іншої інформації яка підтверджує аналіз податкової інформації, тощо.

Таким чином, зазначений запит оформлений не належним чином та не містить підстав його направлення, а тому позивач звільнений від надання інформації та документів на такий запит.

Відповідно до положень п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків.

Згідно з положеннями п. п. 78.1.4, 78.1.8 п. 78.1, п. 78.2, п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до положень п. 79.1, 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС в Одеській області, з підстав виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків та не надання інформації і документів на письмовий запит, а також з підстав подання платником податків декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, винесений наказ №1271 від 20.03.2020 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІТІНА» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. в декларації за травень 2019 року.

Крім того, ГУ ДПС в Одеській області складено повідомлення від 23.03.2020 №285 про проведення з 23.03.2020 року документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІТІНА» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. в декларації за травень 2019 року, в якому зазначено про необхідність, у відповідності до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України надати документальне підтвердження (пояснення) щодо декларування бюджетного відшкодування.

На підставі зазначених наказу та повідомлення, ГУ ДПС в Одеській області в період з 23.03.2020 року по 27.03.2020 року, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ІТІНА» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. та визначеного в Додатку 3 до декларації з ПДВ за травень 2019 року по взаємовідносинам з ТОВ «ЛИБЕРЕ ГРУП», за результатами якої складений акт перевірки від 01.04.2020 року №285/15-32-04-02/39653146.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.2, 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 234080,07 грн., що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ на цю суму та завищення бюджетного відшкодування на цю суму.

На підставі виявлених порушень, ГУ ДПС в Одеській області 21.05.2020 року винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 234080 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 58520 грн.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 21.05.2020 року № протиправним та просить його скасувати з підстав порушення податковим органом порядку проведення перевірки, направлення запиту, тощо.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що запит №1372/10/15-32-04-02-10 від 31.01.2020 року складений з порушенням вимог податкового законодавства, про що зазначено вище, та не надання позивачем документів і інформації на цей запит не могли бути підставою для проведення перевірки позивача за п. п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, який передбачає можливість проведення перевірки за цим пунктом тільки в разі не надання пояснення та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію.

Крім того, за положеннями ст. 79 Податкового кодексу України перевірка позивача могла бути проведена тільки за умови вручення йому у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки і тільки виконання цієї умови надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Відповідно до ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

При цьому, відповідно до п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається що за даними відстеження поштового відправлення «Укрпошти» наказ №1271 від 20.03.2020 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІТІНА» та повідомлення від 23.03.2020 №285 про проведення з 23.03.2020 року документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ІТІНА» направлені позивачу тільки 23.03.2020 року о 17:01, тобто, в день коли перевірка позивача вже розпочалася, а отримані позивачем ці документи тільки 27.03.2020 року о 14:10, тобто, в останній день перевірки, що позбавило позивача права на надання документів і пояснень, а у відповідності до ст. 79 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу не набули права розпочати перевірку стосовно позивача.

Крім того, у відповідності до положень ст. 85 Податкового кодексу України запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки, однак повідомлення від 23.03.2020 №285, в якому зазначено перелік документів, які позивач має надати податковому органу під час невиїзної перевірки, надійшло до позивача 27.03.2020 року, тобто, в останній день перевірки, що також порушило права позивача та свідчить про порушення податковим органом порядку проведення перевірки позивача.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до п. 52-2 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених п. п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, однак податковим органом проведена перевірка позивача в тому числі на підставі п. п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України під час дії мораторію.

Щодо підстав проведення перевірки позивача за п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, суд звертає увагу, що в цьому пункті міститься посилання на розділ V цього Кодексу, в п. 200.11 ст. 200 якого зазначено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі, якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за період до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до ст. 209 цього Кодексу. У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки перевірка стосується декларації за травень 2019 року, строк на проведення такої перевірки у відповідності до п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України сплинув ще в 2019 році.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 78 Податкового кодексу України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Суд звертає увагу, що перевірка ГУ ДПС в Одеській області, яка проводилася з 15.11.2019 року по 21.11.2019 року стосувалася, в тому числі, господарських операцій за січень 2019 року з ТОВ «ЛИБЕРЕ ГРУП», по яким позивачем сформоване від`ємне значення з податку на додану вартість на ту ж саму суму - 234080 грн. та за результатами цієї перевірки складений акт від 28.11.2019 року №441/15-32-05-08/39653146, а на підставі акту винесено податкове повідомлення-рішення від 25 грудня 2019 року №, яке є предметом оскарження в іншій судовій справі.

Таким чином, питання, що є предметом перевірки, за результатами якої складений акт від 01.04.2020 року №285/15-32-04-02/39653146 вже були предметом попередньої перевірки, а тому не могли перевірятися податковим органом.

При цьому, позивач не оскаржує податкове повідомлення-рішення № від 21.05.2020 року щодо факту здійснення або не здійснення господарських операцій за січень 2019 року з ТОВ «ЛИБЕРЕ ГРУП», оскільки ці операції є предметом дослідження в іншій судовій справі, а підставами скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в цій справі є саме порушення порядку проведення перевірки позивача.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у висновках в постановах від 17.03.2020 року у справі №1570/7146/12 та від 20.12.2018 року у справі №815/1851/15, що нормами ПК України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів встановлені умови та порядок проведення перевірок. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Крім того, згідно висновків Верховного Суду у постановах від 02.05.2018 року у справі № 804/3006/17, від 05.05.2018 року у справі № 810/3188/17, від 18.04.2018 року №804/2230/15 у випадку протиправності дій щодо проведення перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Крім того, за правилами доктрини під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованої Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» Європейський суд з прав людини застосував різновид цієї доктрини та вказав, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак суд вважає, що відповідач не довів правомірності проведення перевірки позивача та, як наслідок, правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, що є підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ІТІНА» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Крім того, в прохальній частині позову позивач просить стягнути витрати на правову допомогу та зазначає, що оплата витрат на правову допомогу орієнтовано складе 12500 грн.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача наданий до суду договір про надання правової допомоги від 24.02.2020 року №112/АС/20, укладений між Адвокатським об`єднанням «Максимус» та ТОВ «ІТІНА», додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 24.02.2020 року №112/АС/20, акт №2 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25.09.2020 року, поточну інформацію по рахунку від 25.09.2020 року.

Відповідно до п. 4.6 розділу 3 договору про надання правової допомоги від 24.02.2020 року №112/АС/20 за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги та її вартість.

Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 24.02.2020 року №112/АС/20 вартість правової допомоги складає: підготовка та подання позовної заяви 5000 грн., підготовка та подання інших заяв по суті справи (відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив) 3000 грн., підготовка та подання апеляційних та касаційних скарг 5000 грн., підготовка заяв з процесуальних питань 1000 грн., участь у судовому засіданні -1500 грн., отримання документів в суді -500 грн., ознайомлення з матеріалами справи -1000 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25 вересня 2020 року позивачу надано правову допомогу з послуги - підготовка та подання позовної заяви 5000 грн.

З врахуванням всіх викладених обставин, суд вважає підтвердженими витрати позивача на правову допомогу в розмірі 5000 грн., а тому такі витрати позивача мають бути стягнуті з відповідача.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 134, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТІНА» (вул. В. Чорновола, буд. 15, м. Одеса, 65012, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.05.2020 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 21.05.2020 року.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТІНА» (вул. В. Чорновола, буд. 15, м. Одеса, 65012, ) сплачений судовий збір у розмірі 4389 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІТІНА» (вул. В. Чорновола, буд. 15, м. Одеса, 65012, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03.12.2020 року.

Суддя Л.І. Свида

.