Справа № 640/6358/20
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

30 листопада 2020 року м. Київ№640/6358/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Промін буд сервіс»
до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради
провизнання протиправним акту та постанови

встановив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (далі також - суд) звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Промін Буд Сервіс» (далі також - позивач, ТОВ «Промін Буд Сервіс» з позовом до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради (далі також - відповідач), в якому просило:

- визнати незаконним акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 21.01.2020 №ДЦ 5/1318/НП;

- скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 25.02.2020 №ДЦ5/1318/НП/СПТД-ФС.

Ухвалою суду від 18.03.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 18.03.2020 відмовлено в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів про забезпечення позову.

Позовні вимоги вмотивовано порушенням відповідачем установленої законодавством процедури проведення інспекційного відвідування позивача щодо дотримання вимог законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин, яке було проведено відповідачем 21.01.2020, за результатами якого посадовими особами відповідача складено оскаржуваний акт від 21.01.2020 №ДЦ5/1318/НП, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову від 25.02.2020 «ДЦ5/1318/НПП про накладення на позивача штрафу.

Втім, в частині позовних вимог, що стосуються визнання незаконним акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 21.01.2020 №ДЦ 5/1318/НП суд уважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

За частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів).

Рішення суб`єкта владних повноважень у контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування (пункт 18 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Пунктами 1 та 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Водночас право на судове оскарження не є абсолютним, наявність лише формальної або процедурної помилки, без врахування рішення, яке має для суб`єкта конкретні юридичні наслідки, не є підставою для звернення до суду.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів.

У свою чергу до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

В той же час акт про неможливість проведення інспекційного відвідування є лише службовим документом, що фіксує факт неможливості проведення інспекційного відвідування та висновки інспекторів праці щодо наявності чи відсутності у зв`язку з цим порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, яке може бути оскаржено до адміністративного суду.

Оцінку правомірності складення посадовими особами відповідача вищевказаного акта суд надасть під час перевірки правомірності оскаржуваної постанови про накладення на позивача штрафу, прийнятої на підставі цього акта.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відтак, провадження у справі в частині позовних вимог щодо оскарження акту про неможливість проведення інспекційного відвідування підлягає закриттю.

Така позиція суду у даній справі узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постановах від 20.11.2018 у справі № 9901/633/18, від 22.03.2018 у справі № 800/559/17, від 03.04.2018 № 9901/152/18 та від 30.05.2018 року у справі № 9901/497/18.

Керуючись статтями 2, 5, 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Провадження у справі №640/9835/19 в частині позовних вимог про визнання незаконним акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 21.01.2020 №ДЦ5/1318/НП закрити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко