Справа № 420/7590/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/7590/19

Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

головуючого: Шляхтицький О.І.,

суддів: Домусчі С.Д. , Семенюка Г.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року за нововиявленими обставинами по справі № 420/7590/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 71 від 15.11.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати відповідача здійснити йому призначення і виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд першої інстанції встановив, що позивач, ОСОБА_1 , звернувся до ГУПФУ в Одеській області із заявою № 7598 від 12.11.2019 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за Списком № 2, відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом із заявою позивачем було надано до органу Пенсійного фонду наступні документи: копію паспорту та ідентифікаційного номеру; копію трудової книжки серії НОМЕР_1 ; копію військового квитка серії НОМЕР_2 ; копію довідки ПАТ Українська залізниця регіональна філія «Одеська залізниця» № 174 від 09.10.2019 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; копію довідки Локомотивного депо «Одеса-Сортувальна» № 318 від 01.11.2019 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.8-23).

Рішенням ГУПФУ в Одеській області № 71 від 15.11.2019 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж 12 років 6 місяців (а.с.30).

Вважаючи протиправною відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, позивач звернувся до суду.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 23 березня 2020 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", від 15.11.2019 № 71.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити і виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно не було зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, час навчання та проходження позивачем строкової військової служби, період роботи на посаді помічника машиніста та дублера машиніста. Крім того, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходив з того, що в даному випадку, ефективним способом захисту порушеного права буде зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме: зобов`язати ГУПФУ в Одеській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача на посаді «помічника машиніста електропоїзда» та «дублера помічника машиніста», оскільки в Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого постановою ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 відсутня така професія як «дублер помічника машиніста», а у наступних редакціях Списку № 2 посади «помічник машиніста електропоїзда» та «дублер помічника машиніста» взагалі відсутні. Крім того, апелянт зазначив про те, що обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а висновки суду першої інстанції щодо стягнення з Пенсійного фонду сплачених позивачем судових витрат суперечать нормам чинного законодавства.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 02 липня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнив.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року скасував.

Прийняв нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовив в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки позивач після проходження служби в армії був працевлаштований на посаду, яка не дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, тому за правилами ч. 2 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» такий період не може бути зарахований для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому відповідач, відмовляючи у зарахуванні вказаного періоду до пільгового стажу, не допустив порушення вимог чинного законодавства. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення», на яку посилався позивач у позовній заяві, затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, до якого включена професія «машиністи і помічники машиністів електровозів». Отже, робота на такій посаді після 1992 року зараховується до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відсутні, а тому, відповідно, відсутні підстави і для скасування рішення ГУПФ в Одеській області № 71 від 15.11.2019 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

14.09.2020 до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вимог заяви, заявник посилається на лист АТ «Укрзалізниця» від 05.08.2020 № Ц-6-81/24-20, яким роз`яснено, що електропоїзди відносяться до моторвагонного рухомого складу у зв`язку з чим право на пенсію за вислугу років користуються машиністи і помічники машиністів електропоїздів. Посада дублера помічника машиніста електропоїзда до цього списку не входить, при цьому обґрунтовуючи це Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583.

Пунктом 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.72, за яким встановлено, що періоди служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах міліції та інші прирівнюються за вибором особи чи до роботи, яка була одразу після військової служби.

На думку заявника, так як він в період навчання працював на посаді помічника машиніста з 02.11.1982 по 15.11.1982, то період навчання з 01.09.1979 по 25.06.1985 та період військової служби, яку він проходив відразу після навчання повинен бути зарахований до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

За змістом пункту 8 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються Список № 2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

Заявник на твердження щодо відсутності посади дублера помічника машиніста електропоїзду в Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, зазначає, що відповідно до пункту 8 роз`яснень від 02.04.1976 № 5/8 затверджених постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦСПС від 02.04.1976 № 81/8, якщо до списку включені професії робітних під загальним найменуванням, то права на пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах мають робітники всіх найменувань цих професій.

26.10.2020 від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшло до суду заперечення на заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року за нововиявленими обставинами, оскільки, по-перше, позивач після проходження служби в армії був працевлаштований на посаду, яка не дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, тому за правилами частини 2 статті 8 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» такий період не може бути зарахований для призначення пенсії за віком на пільгових умовах; по-друге, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років, тільки за умов визначених п.4 ст.114 Закону № 1058-ІV, що пенсія за вислугу років призначається та виплачується при звільнені з роботи, яка дає право на таку пенсію. Та призначається з дати подачі заяви на призначення пенсії.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення з таких підстав.

За змістом частини 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Крім того, згідно зі статтею 361 КАС України, судове рішення може бути переглянуто за двох умов: істотність нововиявлених обставин для вирішення спору на час розгляду справи або розгляд справи і виявлення їх після прийняття судового рішення.

Відповідно до частини 4 цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом вказаних норм нововиявленими є обставини, які одночасно відповідають таким характерним ознакам: вони існували на момент прийняття судового рішення, заяву про перегляд якого подано; вони не були та не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, та суду під час судового процесу.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30 січня 2020 року у справі № 127/2-а-4944/11 та від 17 листопада 2020 року у справі № 826/14818/15.

Необхідно розрізняти нові докази й докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Цей висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 липня 2019 року у справі № 855/215/19.

Істотне значення для справи мають обставини, які пов`язані з матеріалами справи, що розглянута судом, впливають на оцінку вже досліджених ним доказів і мають, відповідно, значення для об`єктивного розгляду спору.

Під такими обставинами розуміють факти, а не нові докази і тим більше не припущення учасників справи, що не підтверджено відповідними доказами.

Зокрема, ними можуть бути скасування рішення або вироку суду, що мали преюдиційне значення під час прийняття рішення судом; факти, встановлені вироком суду, що набрав законної сили; завідомо неправдиві показання свідка в судовій справі; завідомо неправильний висновок експерта; фальшиві документи або речові докази тощо.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки, як було зазначено вище, нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішенням у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі "Желтяков проти України", заява № 4994/04, пункт 43).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Водночас, доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами стосуються переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи, які були подані відповідачем та існували також на час розгляду даної справи.

Так, вирішуючи справу, апеляційний суд, серед іншого, досліджував наявні матеріали справи.

Як вбачається із заяви щодо роз`яснення зарахування роботи на посаді дублера помічника машиніста електропоїзду до Списку № 2 чи до вислуги років, заявник направив її до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» 17 липня 2020 року, тобто після закінчення апеляційного розгляду.

Посилання заявника на лист від 05.08.2020 № Ц-6-81/24-20, яким роз`яснено, що електропоїзди відносяться до моторвагонного рухомого складу у зв`язку з чим правом на пенсію за вислугу років користуються машиністи і помічники машиністів електропоїздів, судом не приймаються до уваги, оскільки пояснення щодо не своєчасного подання доказів заявником не були надані, окрім того не виконується умова, передбачена пунктом 1 статті 361 КАС України, а саме : "що ці обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи" .

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Колегія суддів вважає, що обґрунтування, вказані ОСОБА_1 у заяві, свідчать про його фактичну незгоду з висновком постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року щодо відмови в задоволенні позову в цій справі.

Таким чином, оскільки заява про перегляд рішень за нововиявленими обставинами, подана ОСОБА_1 , не містила нововиявлених обставин, визначених статтею 361 КАС України, для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

З огляду на вищенаведене підстави для задоволення заяви про перегляд постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами відсутні.

Керуючись статтями 321, 361 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його постановлення, шляхом подачі касаційної скарги, у відповідності до чинного законодавства.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.