Справа № 654/1584/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 р. м. ХерсонСправа № 654/1584/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про призначення на посаду за результатами конкурсу,

встановив:

13.05.2020 ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Голопристанського районного суду Херсонської області з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України (відповідач), в якому просив поновити його у правах та зобов`язати Міністерство екології та природних ресурсів України призначити ОСОБА_1 на посаду директора національного природного парку "Нижньосульський".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в травні 2019 року позивач визнаний переможцем конкурсу на посаду директора національного природного парку "Нижньосульський". Але оскільки Оржицька районна державна адміністрація Полтавської області відмовила в погодженні кандидатури позивача, підстави відмови позивачу не повідомлено, то Міністерство енергетики та захисту довкілля України (правонаступник Міністерства екології та природних ресурсів України) листом від 20.09.2019 повідомило позивача про неможливість призначити позивача на вказану посаду. Позивач вважає, що п. 9 Порядку погодження з Головою Ради міністрів АР Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою КМУ від 09.10.2013 № 818, право погодження з пропозицією щодо призначення на посаду керівника підприємства визначено виключно за КМУ, а не за його структурними підрозділами, яким є міністерство, вимоги цієї норми по відношенню до позивача не було дотримано. КМУ не надав жодної відмови у призначення кандидатури ОСОБА_1 директором національного природного парку "Нижньосульський".

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 18.05.2020 справу №654/1584/20 передано за підсудністю до Херсонського окружного адміністративного суду.

01.09.2020 року матеріали справи №654/1584/20 надійшли до Херсонського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 07.09.2020 відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін.

05.10.2020 від Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити задоволені позову, посилаючись на те, що механізм проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду (далі - Установи ПЗФ), що належать до сфери управління Мінприроди визначено Порядком проведення конкурсу та призначення на посаду керівників установ природно-заповідного фонду, що належать до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 17.04.2018 № 123 (далі - Порядок № 123). Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку призначення керівника установи ПЗФ здійснюється за результатами конкурсу, який відбувається у три етапи, що проводиться відповідно до цього Порядку, а також після здійснення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком відповідно до Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2017 № 171, шляхом укладення трудового договору (контракту) відповідно до вимог законодавства України про працю. Конкурсною комісією Мінприроди, відповідно до Порядку № 123 проведено конкурсний відбір претендентів на посади керівників установ природно-заповідного фонду, оголошений наказом Мінприроди від 17.04.2019 № 147, та визначено ОСОБА_1 переможцем конкурсу на посаду директора Національного природного парку "Нижньосульський". Листом від 20.05.2019 № 128/18 Міністерство екології та природних ресурсів України, відповідно до пункту 3 розділу V Порядку повідомило позивача, що його визначено переможцем конкурсу на посаду директора Національного природного парку "Нижньосульський". Згідно з пунктом 3 розділу VI Порядку № 123 після проведення конкурсу кандидатура переможця погоджується з відповідною місцевою державною адміністрацією відповідно до Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 № 818 (далі - Порядок № 818). Пунктом 4 розділу VI Порядку визначено, що не пізніше ніж на третій робочий день після надходження погодження призначення на посаду разом з карткою погодження та складання довідки про проведення спеціальної перевірки державний секретар Мінприроди укладає із переможцем конкурсу трудовий договір (контракт) строком на п`ять років та видає наказ про призначення на посаду керівника відповідної Установи ПЗФ.

Ухвалою від 26.10.2020 суд здійснив заміну відповідача на правонаступника - Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів.

05.10.2020 до суду надійшла заява відповідача про залишення позову без розгляду через пропуск строку звернення до суду, встановленого ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідач строк звернення до суду відліковує з 20.09.2019, дати повідомлення позивача листом № 5/5.1-18/10229-19, в якому викладено обставини щодо причин відмови у призначенні позивача на посаду. До суду ОСОБА_2 звернувся тільки 13.05.2020, через 8 місяців з моменту, коли позивачу стало відомо про порушення його прав. Заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач не подавав.

Позивач подав заперечення на заяву про залишення позову без розгляду, в якому вказує, що вів переписку з Міністерством щодо регулювання питання його призначення, остання відповідь датована 05.12.2019, тому строк звернення до суду обліковується саме з 05.12.2019.

Також позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому позивач зазначає про відсутність у картці погодження вмотивованої відмови в.о. голови Оржицької РДА, також звертає увагу суду на те, що відповідно до Порядку № 818 керівник міністерства має внести пропозицію щодо погодження призначення на посаду керівника на розгляд КМУ за участю голови РДА, натомість відповідач задовольнився формальною відповіддю структурного підрозділу КМУ.

Розглянувши заяву відповідача про залишення позовної заяви без розгляду внаслідок пропуску строку звернення до суду, суд, ухвалою від 26.10.2020 запропонував ОСОБА_1 до 04.11.2020 надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з обґрунтуванням поважних причин такого пропуску.

Натомість, станом на 27.11.2020, ОСОБА_1 заява щодо поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з обґрунтуванням поважних причин такого пропуску, так і не була подана.

Ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк обчислюється з дня , коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідач листом від 20.09.2019 за № 5/5.1-18/10229-19 повідомив позивача про причини неможливості призначення позивача на посаду директора національного парку. Цей лист позивач отримав, отже, саме з моменту отримання даного листа про неможливість призначити позивача на посаду директора парку, має відліковуватись строк звернення до суду.

Позивач, в свою чергу, рахує строк звернення до суду від дати відповіді Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 05.12.2019 за № 1.1-22/14159 на листи позивача 21.10.2019 та 12.11.2019. Але й навіть, якщо прийняти правову позицію позивача, то місячний термін звернення до суду позивачем також пропущений, оскільки до суду позивач звернувся тільки 13.05.2020.

Наслідки пропущення строку звернення з адміністративним позовом до суду передбачені ст. 123 КАС України.

Згідно частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до суду буде виявлено після відкриття провадження у справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним в заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України установлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд в частині строків звернення до суду з позовом неодноразово вказував (зокрема, постанова від 15 квітня 2020 року у справі № 15/2973/18, постанова від 22 квітня 2020 року у справі № 811/1664/18, постанова від 23 липня 2020 року у справі № 620/3811/19, постанова від 07 жовтня 2020 року у справі № 240/6005/18, постанова від 24 січня 2020 року у справі №240/8823/19), що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску. Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Зважаючи на те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом та не наведено поважності підстав/причин такого пропуску, то слід дійти висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропуском ним строку на звернення до суду без поважних причин.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства екології та природних ресурсів України про призначення на посаду за результатами конкурсу залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з Державного бюджету України сплачену, згідно квитанції АТ "Укрсиббанк" № 29 від 13.05.2020, суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) грн. 80 коп.

Ухвалу надіслати особам, які беруть участь у справі.

Роз`яснити позивачу, що постановлення ухвали про залишення без розгляду не позбавляє його права звернутись до суду повторно в загальному порядку, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її підписання, при цьому апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції.

У разі постановлення ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано 01.12.2020.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 106010000